ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8632/18  Номер провадження 22-ц/814/2169/20	Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І.  Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:        
головуючого – судді: Гальонкіна С.А.,
суддів:          Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

з секретарем судового засідання: Мисечко А.І.
з участю: представника позивача – адвоката Горошко Тетяни Михайлівни., 

розглянула у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» - адвоката Горошко Тетяни Михайлівни на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 липня 2020 року, повний текст якого складено 10 липня 2020 року, ухвалене в залі суду в м. Полтаві у складі головуючого судді Савченко Л.І., у справі № 554/8632/18 за позовом Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Носова Жанна Борисівна та Департамент з питань реєстрації про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування запису про державну реєстрацію права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

       Позивач Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , визначивши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Носову Ж.Б., Полтавську міську раду, адвоката Портянко Є.В., в якому прохав:
-визнати недійсним договір купівлі-продажу від 08.08.2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б.;
-скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на об`єкт житлової нерухомості : квартиру АДРЕСА_1 ;
-витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Укргазвидобуванняв особі філії Бурове управління квартиру АДРЕСА_1 ;
-скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на об`єкт житлової нерухомості: квартиру АДРЕСА_1 .
       В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач ОСОБА_3 була вселена у кімнату гуртожитку АДРЕСА_2 на підставі ордеру № 61 від 01.02.1999 року, виданого Полтавським ВБР БУ «Укрбургаз». Рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 17.11.2006 року № 336 гуртожитку по АДРЕСА_3 надано статус жилого будинку із залишенням його на балансі Полтавського ВБР БУ «Укрбургаз». На звернення ОСОБА_1 щодо надання дозволу на оформлення права власності на квартиру листом від 02.06.2015 року було повідомлено про заборону відчуження основних фондів підприємства, до яких належить квартира, в якій вона зареєстрована. Листом від 24.05.2017 року Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради на звернення щодо приватизації квартири повідомило, що інформація про передачу зазначеного будинку на баланс КП «ЖЕО-2» ПМР в Управлінні відсутня.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26.06.2017 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на спірну квартиру, яке рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2017 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Після перегляду в апеляційній інстанції рішення суду, ОСОБА_1 08.08.2018 року уклала договір купівлі-продажу зазначеної квартири із ОСОБА_2 . З витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що спірна квартира на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.2018 року зареєстрована за ОСОБА_2 АТ «Укргазвидобування» вважає, що оскільки квартира була придбана ОСОБА_2 у особи, яка не мала права її відчужувати, то спірна квартира відчужена ОСОБА_1 незаконно, а тому позивач прохав витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру та у відповідності до ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» скасувати запис про державну реєстрацію прав за відповідачами.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25 січня 2019 року виключено з числа третіх осіб ОСОБА_4 , залучено до участі у справі в якості третьої особи Виконавчий комітет Полтавської міської ради (том 1 а.с.232-233).
Ухвалою цього ж суду від 20 січня 2020 року до участі у справі залучено в якості правонаступника третьої особи виконавчого комітету Полтавської міської ради – Департамент з питань реєстрації (а.с.200-201 том 2). 

       Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 липня 2020 року у задоволенні позовних вимог АТ «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» - відмовлено.
       
       З рішенням суду не погодився позивач. В апеляційній скарзі представник Акціонерного товариства «Укргазвидобування» - адвокат Горошко Тетяна Михайлівна просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Представник Департаменту з питань реєстрації - Семенко Л.П. подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, ухваленим з повним дослідженням судом обставин справи та наданих сторонами доказів.         Просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення місцевого суду – без змін.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. 
В судове засідання з`явилася представник позивача. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Підстави відкладення апеляційного розгляду відсутні.

Відповідно до ч. 1 , ч. 2 та ч. 3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України).
У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30 червня 1982 року за замовленням Полтавського відділення бурових робіт виробничого об`єднання по бурінню «Укрбургаз» побудовано 9-ти поверховий житловий будинок для малосімейних, загальною площею 4214 кв.м., житловою площею 2451, 99 кв.м., кількістю 171 квартира за адресою: АДРЕСА_4 . Даний будинок прийнято в експлуатацію на підставі рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів від 30.06.1982 року № 352, що підтверджується Актом прийняття в експлуатацію (том 1 а.с.22-24).
Згідно інвентаризаційної картки будинок перебуває на балансі Полтавського відділення бурових робіт виробничого об`єднання по бурінню «Укрбургаз» з 30.06.1982 року (том 1 а.с.24).
Наказом Міністерства газової промислової політики від 31.03.1988 року № 95-орг, у складі ВО «Укргазпром» організовано Трест Бурових робіт «Укрбургаз», який в подальшому на підставі наказу ВО «Укргазпром» від 25.03.1992 року №78 був перетворений в ДП «Укрбургаз» (том 1 а.с.25-27).
Розпорядженням виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів від 16.08.1993 року № 953-р будинку АДРЕСА_4 присвоєно нову адресу: АДРЕСА_3 (том 1 а.с.28).
Згідно наказу Державного комітету України по нафті і газу від 19.01.1994 року № 17, на базі ВО «Укргазпром» створене АТ «Укргазпром» (том 1 а.с.30-31).
На підставі Розпорядження Представника президента України від 03.05.1994 року зареєстровано Статут, відповідно до якого на підставі корпоратизації ВО «Укргазпром» було засноване Дочірнє підприємство «Укрбургаз» Акціонерного товариства «Укргазпром» шляхом перетворення ДП «Укрбургаз» (а.с.32 том 1 ).
Постановою КМУ від 24.07.1998 року створено Дочірню компанію «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (том 1 а.с.33).
За спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету Полтавського відділення бурових робіт Бурового управління (далі ВБР БУ) «Укрбургаз» № 2 від 01.02.1999 року, ОСОБА_5 , сім`я якої складалася із трьох чоловік, видано ордер № 61 від 01.02.1999 року на право вселення в кімнату в гуртожитку малозабезпечених площею 17,8 кв.м., в кімнаті № НОМЕР_1 будинку АДРЕСА_5 (том 1 а.с.34).
За рішенням Виконкому Полтавської міської ради від 15.06.2004 року № 147 Дочірній компанії «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 221654 від 30.12.2004 року, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3034 га, розташованою по АДРЕСА_3 для розміщення гуртожитку Полтавського ВБР БУ «Укрбургаз» ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» (а.с.35 том 1).
Рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради «Про зміну статусу гуртожитків по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_6 на жилі будинки» від 17.11.2006 року № 336 гуртожитку по АДРЕСА_3 надано статус жилого будинку із залишенням його на балансі Полтавського відділення бурових робіт БУ «Укрбургаз». КП «Інвентаризатор» доручено виконати реєстрацію гуртожитків як жилих будинків (том 1 а.с.36). 
Згідно Розпорядження КМУ від 13.06.2012 року № 360-р «Про реорганізацію дочірніх компаній НАК «Нафтогаз України» Дочірню компанію «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» реорганізовано в ПАТ «Укргазвидобування». 21.05.2018 року змінено тип товариства з ПАТ «Укргазвидобування» на АТ «Укргазвидобування», який є правонаступником усіх майнових та немайнових прав і обов`язків БУ «Укрбургаз» ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» (а.с.37-38 том 1).
На звернення ОСОБА_1 щодо надання дозволу на оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_7 , листом від 02.06.2015 року останню повідомлено про заборону згідно ч.6 ст. 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт» відчуження основних фондів підприємства, до яких належить квартира, в якій вона зареєстрована (а.с.39 том 1). 
Листом від 24.05.2017 року Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради на звернення щодо приватизації квартири повідомило, що інформація про передачу зазначеного будинку на баланс КП «ЖЕО-2» ПМР в Управлінні відсутня (а.с.40 том 1).
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26.06.2017 року за ОСОБА_1 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_7 , що складається із 1-ї житлової кімнати площею 17,8 кв.м., загальною площею 31,1 кв.м. (а.с.41-42 том 1).
З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.07.2017 року вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_7 було зареєстровано за ОСОБА_1 26.07.2017 року, номер запису про право власності 21638850, державним реєстратором Виконавчого комітету Полтавської міської ради Сітак І.М. на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/583/16-ц від 26.06.2017 року (а.с.81 том 2). 
Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2017 року рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 26.06.2017 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз», третя особа Територіальна громада м.Полтави в особі Полтавської міської ради, про визнання права власності на житло - відмовлено (а.с.43-45 том 1). 
Предметом перегляду судом касаційної інстанції рішення Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2017 року не було. Таким чином, вказане рішення набрало законної сили з моменту його постановлення.
08 серпня 2018 року ОСОБА_1 уклала із ОСОБА_2 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 , який посвідчений Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б., за № 1339 (а.с.48-49 том 1).
З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.08.2018 року слідує, що право власності на квартиру АДРЕСА_7 було зареєстровано за ОСОБА_2 08.08.2018 року, номер запису про право власності 27400049, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Носовою Ж.Б., на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.2018 , реєстраційний № 1339 (а.с.49 том 1). 

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд, керуючись ст.13 ЦК України, не виходячи за межі позовних вимог, дійшов висновку, що позивачем не заявлено позовних вимог про припинення права власності за ОСОБА_1 , а задоволення даних позовних вимог допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства.
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з наступного.
       Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Пунктом 9 ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно ( в редакції Закону № 340-IX від 05.12.2019).
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, сам по собі факт скасування рішення суду, яким було визнано право власності на квартиру за ОСОБА_1 , не є підставою стверджувати, що вона втратила статус власника квартири, оскільки державна реєстрація права власності державним виконавцем скасована не була. Позивач після ухвалення рішення апеляційною інстанцією не звертався до державного реєстратора про скасування запису про державну реєстрацію права власності, а тому в силу ч.4 ст. 334 ЦК України право на нерухоме майно не припинилося.
Запис про державну реєстрацію права власності не скасований. 
Згідно ч.4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не була позбавлена права власності за фактом скасування судового рішення, яким за нею було визнано право власності. 
Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 
Згідно з ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновкам місцевого суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про визнання договору купівлі-продажу від 08.08.2018 року недійсним.
       Окрім цього, колегія суддів вважає, що доводи апелянта щодо витребування з володіння ОСОБА_2 квартири є необґрунтованими, виходячи з наступного.
Позивач, як на правову підставу для задоволення вказаної позовної вимоги, посилається на норми ст.ст. 387, 388, 391 ЦК України.
Саме власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння, що встановлено ст.387 ЦК України.
Разом з цим, віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 17 лютого 2016 року (провадження № 6-2407цс15)).
Таким чином, однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема й тієї обставини, чи перебувало спірне майно у володінні позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, та який на момент подання позову не є власником цього майна, однак вважає себе таким.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено, що Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» є власником вказаного нерухомого майна або є стороною правочину, який визнано недійсним, а тому Акціонерне товариство «Укргазвидобування» не має права на витребування майна з чужого незаконного володіння, а також усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, у відповідності до ст. 391 ЦК України.
Враховуючи встановлене, конкретні обставини справи і характер спірних правовідносин, апеляційний суд вважає, що інші доводи апеляційної скарги не є істотними та такими, що потребують детального аналізу задля забезпечення вимог п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод, оскільки міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; Серявін та інші проти України №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року; Руїс Торіха проти Іспанії, №303-А, §29, ЄСПЛ, від 09.12.1994 року).
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. 
Висновки місцевого суду ґрунтуються на законі та встановлених у справі фактичних обставинах, на підставі наданих учасниками справи доказів, яким судом дана відповідна правова оцінка згідно ст. 89 ЦПК України. 
Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, то судові витрати, понесені позивачем за подачу апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Бурове управління «Укрбургаз» - адвоката Горошко Тетяни Михайлівни - залишити без задоволення.

       Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 липня 2020 року – залишити без змін.

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

               Повний текст постанови складено 12 жовтня 2020 року.

Головуючий: С.А. Гальонкін 

Судді: О.Ю. Кузнєцова

Л.М. Хіль