СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2020 р.                                                                     Справа № 917/204/20  

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Ільїн О.В. , суддя  Хачатрян В.С. 
за участю секретаря судового засідання Беккер Т.М.
за участю представників:
позивача – Дзюбло О.І. (довіреність №04.2.2-20/2/194 від 03.02.2020);
відповідача – Тукало В.І. (наказ №3-ОС від 04.01.18 р., статут від 2018 р., довіреність №10624 від 02.11.20 р.);
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" (вх.№2361П/1-43) на рішення Господарського суду Полтавської області від 14.08.2020 (суддя О.А. Киричук, повне рішення складено 02.09.2020) у справі №917/204/20
за позовом Виконавчого комітету Полтавської міської ради, м. Полтава  
до Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" , м. Полтава
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії., -

ВСТАНОВИЛА:

Виконавчий комітет Полтавської міської ради  звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Господарського суду Полтавської області від 14.08.2020 у справі №917/204/20 позов задоволено повністю; визнано протиправною бездіяльність Приватного підприємства “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” щодо ненадання інформації на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019 стосовно інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна - кв. АДРЕСА_1 ; зобов`язано Приватне підприємство “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” надати безоплатно у відповідності до Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” інформацію стосовно речових прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року., на об`єкт нерухомого майна - кв. АДРЕСА_1 , у відповідь на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019. Стягнуто з Приватного підприємства “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” на користь Виконавчого комітету Полтавської міської ради  (витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 204 грн. 00 коп.
Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким закрити провадження у справі. 
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що Виконавчий комітет Полтавської міської ради є неналежним позивачем у даній справі. 
Також зазначає, що провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору, невірно обраним позивачем захистом свого порушеного права, відсутністю компетенції господарського суду розглядати даний спір.
11.09.2020 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №917/204/20 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Россолов В.В., суддя Шутенко І.А.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2020, у зв`язку з відпусткою судді Россолова В.В. визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Хачатрян В.С. суддя Шутенко І.А.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.09.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 27.10.2020 о 12:30. 
01.10.2020 ухвалою Східного апеляційного господарського суду, у зв`язку з перебуванням судді-доповідача на навчанні, перенесено розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" на 03.11.2020 о 12:30.
Від Виконавчого комітету Полтавської міської ради надійшов відзив (вх.9631 від 08.10.20), в якому позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" та залишити рішення Господарського суду Полтавської області від 14.08.2020 по справі №917/204/20 без змін.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.11.2020 розгляд справи відкладено на 24.11.2020 на 12:00 год.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2020, у зв`язку з відпусткою судді Шутенко І.А.визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.
В судовому засіданні 25.11.2020 представник відповідача підтримує свою апеляційну скаргу та просить її задовольнити.
Представник позивача заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 28 травня 2019 до суб`єкта державної реєстрації прав – виконавчого комітету Полтавської міської ради звернулася ОСОБА_1 шляхом подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на квартиру за адресою: м. Полтава, вул. Духова Генерала, буд. 10, кв. 54, яка була сформована та зареєстрована програмними засобами ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі – Державний реєстр прав) за номером 34274780.
30 травня 2019 року на виконання п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державним реєстратором Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради Рось З.М. направлено запит за № 17-18/733 до Приватного підприємства “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” щодо надання інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року на об`єкт нерухомого майна – кв. АДРЕСА_1 .
У відповідь на вищевказаний запит від 30.05.2019 року № 17-18/733 Приватне підприємство “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” надіслало лист від 06.06.2019 року № 5517 який не містив запитуваної інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року.
24 червня 2019 до Приватного підприємства “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” державним реєстратором Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради Рось З.М. направлено запит за № 17-19/809 щодо надання інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року на об`єкт нерухомого майна, що містив додаткову інформацію.
У відповідь на вказаний запит від 24.06.2019 року № 17-19/809 отримано лист від Приватного підприємства “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” від 27.06.2019 року № 6311 який не містив запитуваної інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року.
02 липня 2019 року виконавчим комітетом Полтавської міської ради направлено лист Приватному підприємству “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” № 04.1-12/410/ОП щодо підстав ненадання на запит державного реєстратора інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року на квартиру, що розташована за адресою: Полтавська область, місто Полтава, вулиця Духова Генерала, будинок 10, квартира 54.
Приватним підприємством “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” згідно з листом від 05.08.2019 року № 7843 надано відповідь на вказаний лист виконавчого комітету Полтавської міської ради, згідно з яким повідомлено, що на всі запити державного реєстратора з приводу нерухомого майна за адресою: м. Полтава, вул. Духова, 10, кв. 54 надано відповіді, а також зазначено, що інформацію, як об`єкт права, створену за результатами діяльності ПП “Полтавське БТІ “Інвентаризатор” буде надано ОСОБА_1 в порядку визначеному законодавством тобто на підставі договору і платно.
02 серпня 2019 року виконавчим комітетом Полтавської міської ради направлено лист Приватному підприємству “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” № 04.2.2-20/2/1270 щодо необхідності належного виконання припису п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” та надання державному реєстратору Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року на об`єкт нерухомого майна кв. АДРЕСА_1 , питання якої порушувалось управлінням державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Полтавської міської ради у запитах №17-18/733 від 30.05.2019р. та №17-19/809 від 24.06.2019р.
Відповіді на вказаний лист Приватним підприємством “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” надано не було.
Позивач вказує, що внаслідок невиконання Приватним підприємством “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” вимог пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та ненадання державному реєстратору безоплатно інформації (довідок, засвідчених в установлено законодавством порядку копій документів тощо) в паперовій та (за можливості) в електронній формі згідно з відповідними запитами, зробленими державним реєстратором  під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, останній позбавлений можливості реалізувати свої повноваження та провести державну реєстрацію прав на об`єкт нерухомого майна.
Також, позивач вказує, що правовідносини стосовно ненадання ПП “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” інформації на запити державного реєстратора відповідно до положень статті 10 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” були предметом розгляду судової справи № 554/3186/16-ц.
Так, постановою Апеляційного суду полтавської області від 10.07.2018 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 31.07.2019 року, по вказаній справі № 554/3186/16-ц зобов`язано Приватне підприємство “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” надати безоплатно у відповідності до Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” інформацію, у відповідь на запит державного нотаріуса, який у спірних правовідносинах виконував функції державного реєстратора.
Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду та просить визнати протиправною бездіяльність Приватного підприємства “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор”  щодо ненадання інформації на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019 стосовно інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна – кв. АДРЕСА_1 , а також зобов`язати Приватне підприємство “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” надати безоплатно у відповідності до Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” інформацію стосовно речових прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна – кв. АДРЕСА_1 , у відповідь на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019.
При цьому, позивач зазначив, що твердження Приватного підприємства “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” щодо можливості надання відповідної інформації (довідок, засвідчених в установленому законодавством порядку копій документів тощо) на запити державних реєстраторів при проведенні останніми державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, виключно на договірній та оплатній основі не відповідає та спростовується положеннями законодавства.
Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідачем у спірних правовідносинах порушено вимоги пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та порушено відповідні права позивача, як особи, яка з метою реалізації відповідних повноважень у сфері проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна зверталася з відповідними запитами до відповідача. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до положень ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом:
- визнання наявності або відсутності прав;
- визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;
- відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання;
- припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;
- присудження до виконання обов`язку в натурі;
- відшкодування збитків;
- застосування штрафних санкцій;
- застосування оперативно-господарських санкцій;
- застосування адміністративно-господарських санкцій;
- установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;
- іншими способами, передбаченими законом.
Відповідно до положень ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Позивач у позові просить (1) визнати протиправною бездіяльність Приватного підприємства “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” щодо ненадання інформації на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019 стосовно інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна – кв. АДРЕСА_1 , а також (2) зобов`язати Приватне підприємство “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” надати безоплатно у відповідності до Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” інформацію стосовно речових прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна – кв. АДРЕСА_1 , у відповідь на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019.
Суд першої інстанції правомірно зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту, зокрема в частині вимоги про визнання протиправними дій (саме цей вибраний позивачем спосіб захисту, на думку відповідача не являється способом захисту в господарському процесі) є належним та ефективним у даному випадку, оскільки дана вимога заявлена поряд з вимогою про зобов`язання ПП “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” вчинити дії, яка має прямий причинно-наслідковий зв`язок з вимогою про визнання протиправними дій.
Вказане спростовує твердження відповідача, викладені також в апеляційній скарзі, що вибраний позивачем спосіб захисту не являється способом захисту в господарському процесі, що в свою чергу являється порушенням ст. 5 Господарського кодексу України.
Судами встановлено, що правове регулювання відносин, що склалися між сторонами регулюють положення Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, 28 травня 2019 до суб`єкта державної реєстрації прав – Виконавчого комітету Полтавської міської ради звернулася ОСОБА_1 шляхом подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка була сформована та зареєстрована програмними засобами ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі – Державний реєстр прав) за номером 34274780.
На виконання ч. 1 ст. 27 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” в якості підстави для державної реєстрації речового права заявником (правонабувачем)  подано договір дарування від 01.07.2002, відповідно до якого відчужувачу нерухоме майно належало на підставі правоустановчого документа – свідоцтва про право власності, виданого Полтавський управлінням житло комунгоспу міськвиконкому від 04.03.1991 року № 479, зареєстрованого в Колективному підприємстві “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” в реєстровій книзі №114 під реєстровим №15726.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.
Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.
Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).
З матеріалів справи вбачається, що державний реєстратор Виконавчого комітету Полтавської міської ради на адресу відповідача направив запити №17-18/733 від 30.05.2019 та №17-19/809 від 24.06.2019 стосовно інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна – кв. АДРЕСА_1 .
Твердження позивача про те, що у відповідь на вищевказані запити Приватне підприємство “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” надсилало позивачу листи, зокрема, від 06.06.2019 року №5517 та від 27.06.2019 року №6311, які не містили запитуваної інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, відповідач не спростував.
При цьому, належних доказів протилежного відповідачем не надано та матеріали справи не містять.
Колегія суддів зазначає, що відповідач у відзиві на позов та в апеляційній скарзі заперечує факт існування інформації у вигляді довідки (посилаючись на Акт від 22.06.2020), вказуючи, що запитувана інформація підлягає створенню через зібрання та обробку відомостей, та тверджень, що дане підприємство є власником всіх товарно-матеріальних цінностей, в тому числі і інформації збереженої на паперових носіях. 
Як вже вірно зазначалось місцевим судом, відповідно до пунктів 3, 4, 7 наказу Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, який був чинним до 01.01.2013, було установлено, що держателем Реєстру прав власності на нерухоме майно є Мін`юст, який забезпечує функціонування Реєстру. 
Визначено адміністратором Реєстру прав власності на нерухоме майно державне підприємство “Інформаційний центр” Мін`юсту, що здійснює програмно-інформаційне забезпечення Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідає за його функціонування, збереження даних і захист їх від руйнування, має повний доступ до структури єдиної комп`ютерної бази даних Реєстру прав власності на нерухоме майно. 
Установлено, що до створення електронної версії Реєстру прав власності на нерухоме майно реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснюється на паперових носіях.
Згідно з положеннями пунктів 1.2, 1.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, яке було чинне до 01.01.2013, державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об`єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно. 
Державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України “Про внесення змін до Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та інших законодавчих актів України” та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Згідно з приписами Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 № 121, яка була чинною до 2002 року, було визначено, що однією із складових порядку здійснення реєстрації права власності є вивчення відповідальним працівником бюро технічної інвентаризації законності та повноти документів і внесення на підставі них відповідного запису у реєстрову книгу.
Реєстрові книги ведуться окремо щодо кожного населеного пункту на фізичних осіб, юридичних і окремо щодо житлового та нежитлового фонду.
Згідно з положеннями Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 13.12.1995, визначено, що реєстрація передбачає вивчення законності та повноти документів відповідальним працівником бюро технічної інвентаризації і внесення на підставі них відповідного запису в реєстрову книгу.
Реєстрові книги ведуться окремо по кожному населеному пункту на фізичних осіб, юридичних осіб і окремо по житловому та нежитловому фонду.
Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, на підставі перевірених документів і свого висновку бюро технічної інвентаризації вносить відомості про право власності на будинок (домоволодіння) до реєстрової книги даного населеного пункту і проставляє на документі власника реєстраційний напис за встановленою формою (додаток N 4).
Згідно з рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 22.07.1998 року № 166 “Про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна” було доручено Полтавському бюро технічної інвентаризації (БТІ) – колективне підприємство “Інвентаризатор” за заявками власників об`єктів нерухомого майна здійснювати підготовку матеріалів і проектів рішень райвиконкомів про оформлення права власності на об`єкти нерухомості. На підставі прийнятого рішення райвиконкому БТІ повинно  підготувати свідоцтво про право власності, засвідчити його підписом і печаткою міськжитлокомунуправління та зареєструвати право власності на цей об`єкт нерухомості.
Крім того, між Управлінням житлово-комунального господарства Полтавської обласної державної адміністрації (“адміністрація”) та Колективним підприємством “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” (“підприємство”) було підписано договори 08.07.1992 року та 01.08.2000 року відповідно до яких, враховуючи, що згідно наказу управління житлово-комунального господарства № 12 від 22.01.91 р. КП “Інвентаризатор” є правонаступником державного підприємства Полтавського міжміського бюро технічної інвентаризації (БТІ), приймаючи до уваги також те, що БТІ, з дня створення, здійснювало реєстрацію прав власності на об`єкти нерухомості, “адміністрація”, за згодою “підприємства” доручає йому і в подальшому здійснювати як інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, так і реєстрацію прав власності, за фізичними і юридичними особами.
“Підприємство” зобов`язується здійснювати інвентаризацію об`єктів нерухомого майна і державну реєстрацію прав на них, відповідно до діючого законодавства, незалежно від форми власності.
“Підприємство” здійснює необхідний облік, надає відповідним державним органам повну інформацію, в установленому законом порядку.
Також 18.12.2001 року між Полтавською обласною радою (“рада”) та Колективним підприємством “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” (“підприємство”) було укладено договір відповідно до якого, враховуючи, що згідно наказу управління житлово-комунального господарства № 12 від 22.01.91 р. КП “Інвентаризатор” є правонаступником державного підприємства Полтавського міжміського бюро технічної інвентаризації (БТІ), приймаючи до уваги також те, що БТІ, з дня створення, здійснювало реєстрацію прав власності на об`єкти нерухомості, “рада”, за згодою “підприємства” доручає йому і в подальшому здійснювати як інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, так і реєстрацію прав власності, за фізичними і юридичними особами.
“Підприємство” зобов`язується здійснювати інвентаризацію об`єктів нерухомого майна і державну реєстрацію прав на них, відповідно до діючого законодавства, незалежно від форми власності (пункт 2 договору).
Підприємство здійснює необхідний облік об`єктів нерухомості, їх власників і надає органам місцевого самоврядування, з якими співпрацює, а також відповідним державним органам повну інформацію в установленому законом порядку (пункт 6 договору).
До 01 січня 2013 року у м. Полтава, Приватним підприємством “Полтавське бюро технічної інвентаризації “Інвентаризатор” здійснювалися функції щодо оформлення та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, що підтверджується наведеним вище обґрунтуванням.
При цьому, місцевий суд вірно вказав, що будь-які дії, що вчинялися відповідачем стосовно вказаних договорів після 01 січня 2013 року, зокрема, щодо їх розірвання, не мають жодного значення для даних спірних правовідносин, які стосуються не виконання відповідачем вимог закону щодо надання інформації щодо прав власності на об`єкти нерухомого майна, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року.
Крім того, як зазначено вище, відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.
Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.
Відповідно до вказаної норми визначено вимоги стосовно інформації, що запитується державним реєстратором, під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, що й було зроблено державним реєстратором виконавчого комітету Полтавської міської ради в даних правовідносинах.
При цьому, ні державним реєстратором, ні законодавством не ставиться питання щодо створення нової інформації, а лише стосовно надання інформації, яка уже створена органами влади, підприємствами, установами та організаціями, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав до 01.01.2013 року.
За даних обставин, заперечення відповідача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються обставинами справи та нормами законодавства, у тому числі Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а тому колегією судді не приймаються.
Щодо доводів апелянта, що Виконавчий комітет Полтавської міської ради є неналежним позивачем по даній справі суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.
Вказані запити щодо надання інформації відповідачу було направлено державним реєстратором Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради, а також самим Виконавчим комітетом Полтавської міської ради.
Таким чином, внаслідок не виконання відповідачем вимог пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та ненадання відповідної інформації було порушено права саме Виконавчого комітету Полтавської міської ради як суб`єкта державної реєстрації прав та особи, що зверталася до відповідача щодо надання відповідної інформації. 
Крім того, як вже встановлено місцевим судом, Департамент з питань реєстрації (код ЄДРПОУ 43156341) було зареєстровано 06.08.2019, тоді-як спірні правовідносини між сторонами виникли до моменту створення та проведення державної реєстрації Департаменту з питань реєстрації.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем у спірних правовідносинах було допущено порушення вимог пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та порушено відповідні права Виконавчого комітету Полтавської міської ради, як особи, яка з метою реалізації відповідних повноважень у сфері проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна зверталася з відповідними запитами до відповідача. 
Разом з тим, відповідач в апеляційній скарзі зазначав про неотримання ним позовної заяви разом з додатками.
Колегія суддів зазначає, що матеріали позовної заяви містять докази направлення копії позовної заяви на адресу відповідача у справі, а саме фіскальний чек Укрпошти з описом вкладення до цінного листа 
Разом з цим, колегія суддів наголошує, що статтею 9 Господарського процесуального кодексу України передбачено відкритість інформації щодо справи. Зокрема, вказана стаття передбачає, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судового справи.
Стаття 42 ГПК України передбачає права та обов`язки учасників справи, зокрема п.1. ч.1 передбачено, що учасники справи мають право ознайомлюватись з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.
Відтак, суд зазначає, що відповідач мав змогу скористатись наданим йому, як учаснику процесу, правом ознайомитись із матеріалами справи та зробити необхідні копії - особисто або через уповноваженого належним чином представника.
Згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, відхиляються колегією суддів, як безпідставні, необґрунтовані та такі, що стосуються виключно переоцінки доказів.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. 
Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.
Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені відповідачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Полтавської області від 14.08.2020 по справі №917/204/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26.11.2020.

Головуючий суддя                                                                    П.В. Тихий

Суддя                                                                                           О.В. Ільїн  

Суддя                                                                                           В.С. Хачатрян