ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/16300/19                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Шулежко В.П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  17 листопада 2020 року                                                                                 м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Федотова І.В.,
суддів: Чаку Є.В. та Сорочка Є.О.,
за участю секретаря Лисенко І.Д., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фарадейс» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Фарадейс» (далі - ТОВ «Фарадейс», позивач) з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 1), Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач 2), в якому просило суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 05.08.2019 №1245122/42203594 про відмову в реєстрації податкової накладної від 01.11.2018 №1;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 05.08.2019 №1245121/42203594 про відмову в реєстрації податкової накладної від 07.11.2018 №2;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 05.08.2019 №1245123/42203594 про відмову в реєстрації податкової накладної від 18.12.2018 №1;
- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 01.11.2018 №1, від 07.11.2018 №2, від 18.12.2018 №1, подані товариством з обмеженою відповідальністю «Фарадейс».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2020 року позов задоволено. 
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ДПС у м. Києві подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, у задоволенні позову відмовити. 
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відмова у реєстрації спірних податкових накладних є правомірною.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Фарадейс» зареєстроване Державною реєстраційною службою України 07.06.2018, номер запису 1 074 102 0000 076082, ідентифікаційний код 42203594, взято на облік у контролюючих органах з 01.07.2018, як платник ПДВ за №422035926594.
ТОВ «Фарадейс» зареєстроване як юридична особа та здійснює господарську діяльність, одним із профільних видів діяльності якого є: оптова торгівля електронними і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього (код КВЕД 46.52). В рамках вказаного напрямку діяльності надаються наступні послуги торгівля промисловим та побутовим електронним обладнанням. Специфіка вказаного виду діяльності полягає в тому, що для надання послуг ТОВ «Фарадейс» закуповує відповідне устаткування (електронасоси, комплектуючі до трансформаторного обладнання ,електродвигуни, мікропроцесорні пристрої, регістратори аварійних подій та інше) та відповідні послуги (транспортні, транспортно-експедиторські послуги, послуги перевірки обладнання та інше).
Для здійснення господарської діяльності ТОВ «Фарадейс» орендує нежитлові приміщення у ТОВ «Адаманс» (код ЄДРПОУ 34927346) на підставі договору оренди нежитлового приміщення №06/18 від 01.11.2018 та акту приймання-передачі приміщень від 01.11.2018.
Згідно договору оренди нежитлового приміщення №06/18 від 01.11.2018 та акту приймання-передачі приміщень від 01.11.2018, укладених між позивачем, як орендарем та ТОВ «Адаманс», як орендодавцем, позивач приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться в будинку за адресою: м. Київ, вул. Олегівська, 36, а саме офісне приміщення №207 загальною площею 19.9 кв.м. для розміщення в ньому офісу Орендаря.
Також, ТОВ «Фарадейс» орендує нежитлові приміщення у ТОВ «Бізрол» (код ЄДРПОУ 340482484) на підставі договору суборенди нежитлового приміщення №36 від 01.08.2018 та акту приймання-передачі приміщень від 01.08.2018.
Згідно договору суборенди нежитлового приміщення №36 від 01.08.2018 та акту приймання-передачі приміщень від 01.08.2018, укладених між позивачем, як орендарем та ТОВ «Бізрол», як орендодавцем, позивач приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться в будинку за адресою: м. Київ, пров. Делегатський, 5, а саме складське приміщення загальною площею 38,2 кв.м. для розміщення в ньому складу орендаря. 
Між ТОВ «Фарадейс» (Постачальник) та ТОВ «Енерго Країна» (Покупець) укладено договір поставки від 12.07.2018 №11 та специфікацію до нього, згідно умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю товар (товари), а Покупець прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених вказаним договором.
В підтвердження виконання умов зазначеного Договору, позивачем надано копії видаткових накладних №15 від 01.11.2018, №16 від 07.11.2018, №20 від 18.12.2018, копії товарно - транспортних накладних накладних №61, №62, згідно яких ТОВ «Фарадейс» 01.11.2018 та 23.11.2018 реалізовано ТОВ «Енерго Країна» продукцію, а саме трансформатор тока 400-600-750-1000/1 в кількості 6 шт., трансформатор тока 750-1000-1500-2000/1 в кількості 6 шт., трансформатор тока 6000/5; 0,5; 30VA в кількості 6 шт. на загальну суму 4673270,69 грн. 
Покупцем - ТОВ «Енерго Країна» 12.07.2018 за часткову поставку товару ТОВ «Фарадейс» сплачено частково передоплату в сумі: 4 154 000,00 грн. згідно платіжного доручення №681 від 12.07.2018, про що свідчить копія банківської виписки.
ТОВ «Енерго Країна» 23.11.2018 виконано повну оплату за продукцію згідно умов Договору від 12.07.2018 №11 на суму 519720,69 грн. згідно платіжного доручення №127 від 23.11.2018, про що свідчить копія банківської виписки.
Позивачем сформовано податкову накладну №1 від 01.11.2018 на загальну суму - 519720,68 грн., в тому числі ПДВ - 86620,11 грн., податкову накладну №2 від 07.11.2018 на загальну суму - 6921437,96 грн., в тому числі ПДВ - 1153572,99 грн., податкову накладну №1 від 18.12.2018 на загальну суму - 1910600,02 грн. в тому числі ПДВ - 318433,33 грн. та направлено для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН зазначено, що податкові накладні №1 від 01.11.2018, №2 від 07.11.2018, №1 від 18.12.2018 прийнято, але їх реєстрацію зупинено відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, у зв`язку з відповідністю податкових накладних підпункту 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.
У цих же квитанціях позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
На підтвердження здійснення вказаних господарських операцій, позивачем в електронному вигляді направлено до ДФС повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій стосовно податкових накладних, реєстрацію яких зупинено. 
Комісією Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, за результатами розгляду поданих документів прийнято рішення від 05.08.2019 №1245122/42203594, про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 01.11.2018, від 05.08.2019 №1245121/42203594, про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 07.11.2018, від 05.08.2019 №1245123/42203594, про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 18.12.2018. 
Підставою прийняття таких рішень стало ненадання платником податку: копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
За наслідками процедури адміністративного оскарження позивачем оскаржуваних рішень від 05.08.2019 №1245122/42203594, №1245121/42203594, №1245123/42203594 Державною фіскальною службою України прийнято рішення про результати розгляду скарг від 19.08.2019, яким скарги позивача від 13.08.2019 залишено без задоволення.
Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями, якими порушені його права та інтереси, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. 
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 ст. 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 01.07.2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. 
Пунктом 13 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Приписи п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 (далі - Порядок №117), визначає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. 
Пунктом 14 Порядку №117 передбачено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Відповідно до п. 15 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг). 
Згідно п. 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. 
Як свідчать матеріали справи у спосіб, визначений Порядком № 117, позивачем направлено відповідачу пояснення та копії документів до зазначених господарських операцій та податкових накладних. 
При цьому, аналіз наведених норм права вказує на те, що можливість надання платником податків достатніх документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів для прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної. Необґрунтоване обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд, призводить до правової невизначеності, що не відповідає критерію обґрунтованості та пропорційності акта індивідуальної дії.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Проте, в порушення наведених вимог законодавства, оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних не містить конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про ненадання платником податків копій документів.
Разом з тим, в оскаржуваних рішеннях не зазначено конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкових накладних, а також без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані. 
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. 
За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність у контролюючого органу правових підстав для відмови у реєстрації спірних накладних, а тому задля належного захисту порушеного права позивача, необхідно зобов`язати відповідача зареєструвати в ЄРПН спірні податкові накладні, що буде гарантією остаточного вирішення спору між сторонами та належним способом поновлення порушених прав позивача. 
Головним управлінням ДПС у м. Києві в апеляційній скарзі не наведеного обґрунтувань, у чому полягає неправильність чи неповнота встановлення судом першої інстанції обставин справи або невірність застосування норм матеріального чи процесуального права. 
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м.Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 18.11.2020 року.