Постанова
Іменем України
 
09 грудня 2020 року
 
провадження № 22-ц/796/14183/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач), 
суддів:  Кравець В.А., Махлай Л.Д., 
 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 ,
 
на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області
 
в складі судді Чирки С.С.
 
 від 10 вересня 2020 року
 
у справі №359/4303/20 Бориспільського міськрайонного суду Київської області
 
за позовом ОСОБА_3 
 
до ОСОБА_1 
 
про зміну способу стягнення аліментів,
 
                                           В С Т А Н О В И В:
 
В червні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.
 
Позовну заяву мотивувала тим, що вона та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2013 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1000,00 грн, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
 
Позивачка, посилаючись на положення ч. 1 ст. 192 ЦПК України, просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду в твердій грошовій сумі  1000,00 грн та стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
 
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому фактично визнав позовні вимоги. Водночас, зазначив, що аліменти необхідно визначити у розмірі 1/6 від всіх видів доходу (заробітку), оскільки на його утриманні перебуває ще одна неповнолітня дитина - донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно виконавчого листа від 09.10.2007, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області, з нього стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини від заробітку, починаючи з 19.09.2007, та до досягнення донькою повноліття. Також зазначив, що в нього на утриманні перебуває непрацездатна мати ОСОБА_6 , яка є пенсіонером за віком.
 
Крім того, ОСОБА_1 вказав, що він постійно приймає участь у вихованні сина, проводить з ним дозвілля та купує необхідні речі, незважаючи на сплату аліментів за рішенням суду, а відрахування із заробітної плати по двох виконавчих листах поставить його в скрутне матеріальне становище.
 
За вказаних обставин просив визначити аліменти у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Вважав, що такий розмір аліментів буде достатній та справедливий, забезпечить потреби дитини і не буде надмірним тягарем для платника аліментів.
 
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2020 року позов задоволено у повному обсязі.
 
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду в частині визначеного розміру аліментів є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з'ясування всіх обставин справи.
 
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про визначення аліментів у розмірі 1/4 від усіх видів доходу (заробітку).
 
Зазначив, що до суду першої інстанції було подано доказ перебування на утриманні відповідача ще однієї неповнолітньої дитини та непрацездатної матері, а тому визначення аліментів у розмірі 1/4 від всіх видів доходу (заробітку) поставить його у скрутне матеріальне становище.
 
Також зазначив, що розмір аліментів - 1/6 від всіх видів доходу (заробітку) буде достатнім та справедливим, забезпечить потреби дитини.
 
За наведених обставин просив скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.09.2020 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та визначити аліменти у розмірі 1/6 від заробітку відповідача.
 
Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивачка, діючи через свого представника ОСОБА_7 , подала відзив, в якому посилалась на те, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову у повному обсязі.
 
Зазначила, що судом правомірно не взято до уваги тієї обставини, що на утриманні відповідача перебуває його непрацездатна мати, оскільки на підтвердження даної обставини до суду не надано належних доказів.
 
Також зазначила, що суд врахував, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 від всіх доходів. В той же час, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що не сплачує 1/3, а за домовленістю із отримувачем аліментів сплачує 1/6 від свого доходу на утримання доньки.
 
Вказувала, що доводи відповідача, що стягнення аліментів у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку поставить його у скрутне матеріальне становище, не підтверджені жодними доказами.
 
Крім того, додала, що розмір аліментів - 1/6 від всіх видів заробітку (1766,00 грн від доходу відповідача (10597/6), який просить визначити відповідач, буде недостатнім та меншим прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
 
За вказаних обставин просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
 
За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
 
За приписами ст. 19, 274 ЦПК України справи у спорах про стягнення аліментів підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
 
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської областівід 13 березня 2013 року із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
 
Звертаючись до суду з позовом, позивачка, посилаючись на те, що законодавцем внесено зміни щодо розміру аліментів, просила змінити спосіб стягнення аліментів на підставі ст. 192 СК України.
 
Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
 
З аналізу вищезазначеної норми матеріального права вбачається, що зміна законодавства щодо розміру аліментів не є підставою для задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів.
 
Разом з тим, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в частині наявності підстав для зміни розміру аліментів, а також враховуючи інтереси дитини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов справедливого висновку про наявність підстав для зміни способу виконання судового рішення.
 
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів у частці від усіх видів заробітку (доходу) та зазначив, що він розуміє свій обов`язок щодо утримання сина, від сплати аліментів не відмовляється.
 
Водночас, в апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що суд першої інстанції не мотивував своє рішення щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі та визначення аліментів у розмірі 1/4 від всіх видів доходу. Суд не навів мотиві відхилення доводів відповідача, зазначених у відзиві на позовну заяву.
Колегія суддів погоджується з такими доводами апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Як вбачається з мотивувальної частини рішення, суд, визначаючи аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, зазначив, що матеріали справи не містять доказів про те, що відповідач має незадовільний стан здоров`я чи скрутне матеріальне становище. 
Також, з мотивувальної частини рішення вбачається, що суд встановив факт перебування на утриманні ОСОБА_1 ще однієї неповнолітньої дитини.
Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, згідно виконавчого листа від 09.10.2007, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача, починаючи з 19.09.2007, та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 49).
Разом з тим, встановивши, що у відповідача на утриманні перебуває ще одна малолітня дитина, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що дана обставина не впливає на визначення розміру аліментів, а тому наявні підстави для задоволення позову у повному обсязі.
Фактично в мотивувальній частині рішення наведено загальні формулювання, які враховуються при стягненні аліментів, в той же час не наведено мотивів для визначення аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача.
Обставини, які враховує суд, визначаючи розмір аліментів, законодавцем передбачено у ч. 1 ст. 182 СК України.
Так, положеннями частини 1 статті 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;               2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;                           3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
 
Як зазначалось вище, син сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на момент ухвалення судом рішення дитині вже виповнилося 10 років.
 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (в редакції на час ухвалення рішення) прожитковий мінімум дітей віком до від 6 до 18  років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.
 
Отже, на час ухвалення судом першої інстанції рішення мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину 10 років становив 2 318,00 грн, а мінімальний гарантований - 1159,00 грн.
 
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, що визначений судом розмір аліментів 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) є необґрунтованим, оскільки на його утриманні перебуває ще одна дитина, а розмір аліментів - 1/6 від всіх видів доходу буде достатнім та справедливим, забезпечить потреби сина.
 
Враховуючи, що на утриманні відповідача перебуває ще одна неповнолітня дитина, колегія суддів приходить до висновку, що розмір аліментів необхідно визначити в розмірі 1/6 від всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
 
Оскільки за приписами ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, якими обов`язок утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття стосується обох батьків, є безпідставними доводи позивачки, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, що аліменти у розмірі 1/6 від всіх видів заробітку відповідача є недостатнім та меншим прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи, що суд першої інстанції, визначаючи розмір аліментів, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про задоволення позову у повному обсязі, то рішення суду в частині визначеного розміру аліментів у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України підлягає зміні
Оскільки відповідач просив скасувати рішення суду в частині визначення розміру аліментів, а колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення суду в цій частині, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. 
 
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб                                        (210 200,00 грн); справи незначної складності є малозначними справами.
 
Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.
 
За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,               
 
                                          П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 - задовольнити частково.
 
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2020 року - змінити в частині визначеного розміру аліментів, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:
 
"Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2013 року з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до розміру 1/6 частки від всіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття".
 
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Головуючий                                                                                                  О.Ф. Мазурик

Судді                                                                                                               В.А. Кравець

                                                                                                                         Л.Д. Махлай