Номер провадження: 22-ц/813/6907/20 
Номер справи місцевого суду: 517/536/19
Головуючий у першій інстанції Гончар І. В.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.10.2020 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,
                        
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1  про збільшення розміру стягнення аліментів, на рішенняФрунзівського районного суду Одеської області, постановлене під головуванням судді Гончар І.В. 20 лютого 2020 року у смт. Захарівка Одеської області, -

встановила:

У жовтні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягнення аліментів.
Позовні вимоги обгрунтовано тим, що рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 26 січня 2009 р. з відповідача стягувалися аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, відповідно до закону, починаючи з 28 серпня 2008 р. і до його повноліття.
Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 20 квітня 2010 р. позов ОСОБА_1 було задоволено частково та зменшено розмір стягнення аліментів до 500 грн. щомісячно з урахуванням індексації, відповідно до закону, починаючи з 20 квітня 2010 р.
Відповідач з 2010 р. надає матеріальну допомогу на утримання сина у розмірі 500 грн. Відповідно до ст. 7 ЗУ " Про державний бюджет України на 2019 р." встановлено, що прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 р. становить 2027 грн., з 01 липня - 2118 грн., з грудня - 2218 грн. Індексація аліментів з 2010 р. не проводилася. Тому, враховуючи вищевикладене, позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 20 лютого 2020 року позов  ОСОБА_2 було задоволено частково.
Збільшено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 20 квітня 2010 року (справа № 2-9/2010), та постановлено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 218 ( дві тисячі двісті вісімнадцять) гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити рішення суду, та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1 109 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга мотивована тим, що фактичні обставини свідчать про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки апелянт створив нову сім`ю, 23 липня 2011 року зареєструвавши шлюб, також у нього народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого він зобов`язаний утримувати за законом. У зв`язку з інвалідністю, на строк її встановлення, до 01 травня 2020 р., апелянт отримує пенсію у розмірі 1 564 грн. з якої здійснюється утримання аліментів на користь позивачки. 
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що  ОСОБА_1 , хоча і є інвалідом ІІ групи, але займається підприємницькою діяльністю, має у власності декілька вантажних транспортних засобів, у зв`язку із чим суд дійшов до висновку про необхідність зміни розміру аліментів, що стягуються з відповідача у розмірі 500 гривень на дитину та вважав, що ОСОБА_1 має можливість сплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 2 218 гривень.
Однак, колегія суддів не може у повному обсязі погодитись зі вказаним висновком суду, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 26 січня 2009 р. з відповідача стягувалися аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, відповідно до закону, починаючи з 28 серпня 2008 р. і до повноліття дитини.
Рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 20 квітня 2010 р. позов ОСОБА_1 було задоволено частково та зменшено розмір стягнення аліментів до 500 грн. щомісячно з урахуванням індексації, відповідно до закону, починаючи з 20 квітня 2010 р.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3ст. 181СК України).
Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст ст. ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст.183 та ст 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейний кодексУкраїни передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду і пов`язує таку заміну із способом їх присудження (ч. 3ст. 181СК України).
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відтак, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Як з`ясовано судом першої інстанції, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн.
Колегія суддів погоджується із доводами позовної заяви ОСОБА_2 про те, що такий розмір аліментів не може задовольнити життєві потреби дитини, однак, врахуванню підлягають наступні факти.
Згідно ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 р." встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць на дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2020 р. - 2218 грн., з 01 липня - 2318 грн., з 01 грудня - 2395 грн.
Згідно довідки № 713/027/1 від 17 грудня 2019 р., виданої ПФУ ГУ в Одеській області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Великомихайлівському об`єднаному управлінні ПФУ в Одеській області і отримує пенсію по інвалідності . Сума пенсії за період з червня 2019 р. по листопад 2019 р. склала 6 136 грн.
Згідно довідки територіального сервісного центру 5146 від 08 січня 2020 р. № 31/15/5146-11, за громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані: НОМЕР_1 (1983 р.в), сірого кольору, ДНЗ - НОМЕР_2 ; ГКБ8350 (1984 р.в.), синього кольору, ДНЗ - НОМЕР_3 ; Камаз53213, 1986 р.в., синього кольору, ДНЗ - НОМЕР_4 ; FORD TRANSIT, 1993 р.в., білого кольору, ДНЗ- НОМЕР_5 .
При цьому, колегія суддів враховує, що два вищевказані транспортні засоби: ГКБ8350 (1983 р.в), сірого кольору, та ГКБ8350 (1984 р.в.), синього кольору, є причепами. 
Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів вбачається, що ФОП ОСОБА_1 у період з 01 січня 2019 року по 30 вересня 2019 року доходу не отримував.
Згідно довідки областного шкірно-венерологічного деспансеру від 22 листопада 2019 р., громадянину ОСОБА_1 , 1972 р.н., поставлено діагноз “Псоріаз поширений, стаціонарна стадія”. 
Згідно Свідоцтва про шлюб від 23 липня 2011 року, ОСОБА_1  та ОСОБА_5 зареєструвавши шлюб. Відповідно до Свідоцтва про народження, ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_1  та  ОСОБА_5  народився син  ОСОБА_4 ,який потребує матеріального забезпечення з боку батька.
Таким чином, вказані обставини свідчить про те, що розмір аліментів, визначений оскаржуваним рішенням суду у розмірі 2 218 гривень, є завищеним, оскільки доказами, наявними у матеріалах справи, не доведено матеріальної можливості ОСОБА_1 сплачувати на користь позивача вказану суму грошових коштів.
З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про необхідність зміни рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 20 лютого 2020 року, та визначення розміру аліментів у сумі 1 200 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Встановивши часткову невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції частково задовольняє апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 20 лютого 2020 року змінює в частині визначення розміру аліментів, які стягуються з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Фрунзівського районного суду Одеської області від 20 лютого 2020 року - змінити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 200 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 30 жовтня 2020 року.
                                       
Судді Одеського
апеляційного суду                                         С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе