КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

     
                 Справа № 22-ц/824/12925/2020                      Головуючий у 1-й інстанції: Саадулаєв А.І.
          761/26554/13-ц                                                                      Доповідач-Чобіток А.О.
 
                                               П О С Т А Н О В А
                                             ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
23 листопада  2020 року Київський апеляційний суд  у складі колегії суддів:
 
головуючого - Чобіток А.О. 
суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.
секретар - Зиль Т.С. 
 
            розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» про заміну стягувача, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Омега Банк",  ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Елітком",-
                                                            у с т а н о в и в:
 
            У січні 2020 року до суду першої інстанції  надійшла заява ТОВ «Файненс Компані», заінтересовані особи: ПАТ "Омега Банк",  ОСОБА_1 , ТОВ "Елітком" про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником.  В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12.03.2014 року у справі №761/26554/13-ц, що набрало законної сили, з ОСОБА_1  на користь ПАТ «Омега Банк» стягнуто 4 942 665,33 грн. заборгованості за кредитним договором №622 від 23.04.2008 року.
      07.03.2019 року між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Файненс Компані» було укладено Договір №1 про відступлення прав вимогиза кредитним договором №622 від 23.04.2008 року, у ТОВ «Файненс Компані» існує потреба замінити позивача (стягувача) у справі №761/26554/13-ц для отримання виконавчих листів та/або дублікатів виконавчих листів за вказаним рішенням і для реалізації інших прав позивача (стягувача)..
        Посилаючись на вказані обставини, заявник просивзамінити вибулого стягувача ПАТ «Банк «Омега Банк» на правонаступника ТОВ «Файненс Компані» в справі №761/26554/13-ц за позовом ПАТ «Омега Банк» до  ОСОБА_1  про стягнення кредитної заборгованості.
 
            Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року заяву ТОВ «Файненс Компані» залишено без задоволення.
 
В апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення заяви. Зазначає, що суд безпідставно прийшов до висновку про наявність підстав до відмови у заміні сторони стягувача, пославшись на відсутність підтверджень оплати товариством банку за договором про відступлення прав вимоги.
 
Відзивів на вказану апеляційну скаргу не надходило.
 
При розгляді справи судом першої інстанції установлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 березня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства "Омега Банк" - задоволено та ухвалено стягнути з  ОСОБА_1  на користь Публічного акціонерного товариства "Омега Банк" 4 942 665 грн. 33 коп. заборгованості за кредитним договором № 622 від 23.04.2008 року та судового збору у розмірі 3 441 грн. 00 коп..
07 березня 2019 року між ПАТ «Омега Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» (новий кредитор) було укладено Договір № 1 про відступлення прав вимоги здодатком до нього.
Відповідно до п. 1 договору про відступлення прав вимоги від 07 березня 2019 року, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи, права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатках № 1 та №2 до цього Договору (том 2 а.с. 88).
Права вимоги означає всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні так і умовні) Банку в якості кредитора до Боржників (як позичальників, так і майнових/фінансових поручителів) за Кредитними договорами, а також всі права вимоги Банку до осіб, які надали забезпечення (згідно реєстру у Додатках №1 та №2 до цього Договору), за всіма договорами забезпечення, включаючи будь-які права та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні Банку щодо виконання Позичальниками та особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов`язків за Кредитними договорами та Договорами забезпечення згідно реєстру у Додатках №1 та №2 до цього Договору (том 2 а.с. 88).
Відповідно до Додатку № 1 до Договору № 1 про відступлення права вимоги від 07.03.2019 р. передбачене відступлення Банком на користь Нового кредитора права вимоги за Кредитним договором № 622 від 23.04.2008 року (рядок № 67) (том 2 а.с. 89).
Згідно з п. 2 Договору, сторони домовилися, що за цим Договором Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій у розмірах, вказаних у Додатках №1 та №2 до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказані у Додатках №1 та №2 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів (том 2 а.с. 88).
 
         Статтею 442 ЦПК України передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
 
Відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ «Файненс Компані» про заміну сторони в справі шляхом заміни стягувача його правонаступником, суд першої інстанції  виходив з відсутності доказів здійснення оплати, передбаченої п. 2 Договору про відступлення прав вимоги від 07.03.2019 року, укладеного між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Файненс Компані», а тому відсутні підстави вважати про набуття ТОВ «Файненс Компані» прав кредитора. 
 
            Проте з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може, оскільки до нього суд прийшов з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.
 
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
 
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
 
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
 
За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження"  у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
 
Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
 
Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
 
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 442 ЦПК України  за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
 
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року N 6-122цс13, яка підтримана і Верховним Судом у Постановах від 21.03.2018 року провадження № 61-12076св18 ( №6-1355/10), від 25.04.2018 року в справі №2-н-148/09.
 
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.
 
07.03.2019 року між ПАТ «Омега Банк» та ТОВ «Файненс Компані»» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ«ОМЕГА Банк»  відступило ТОВ «Файненс Компані», а ТОВ «Файненс Компані» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №622 від 23.04.2008 року, укладеного між ПАТ «Омега Банк» та ОСОБА_1 .
 
З огляду на викладене, суд першої інстанції  мав усі законні підстави до задоволення заяви ТОВ «Файненс Компані»про заміну сторони в справі шляхом заміни стягувача його правонаступником в справі №761/26554/13-ц за позовом ПАТ «Омега Банк» до  ОСОБА_1   про стягнення кредитної заборгованості. 
 
Проте на вказане, суд першої інстанції уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав до задоволення заяви ТОВ «Файненс Компані».
 
Статтею 204 цього Кодексу передбачена презумпція правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
 
Вдавшись до аналізу Договорупро відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ«ОМЕГА Банк» відступило ТОВ «Файненс Компані», а ТОВ «Файненс Компані» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту №622 від 23.04.2008 року, укладеного між ПАТ «Омега Банк» та  ОСОБА_1 та оцінивши його, суд першої інстанції не врахував статтю 204 ЦК України, якою передбачена презумпція правомірності правочину. 
 
Недійсність указаного Договору про відступлення прав вимогипрямо не встановлена законом, судом указаний правочин недійсним не визнавався.
 
Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу і на те, що при вирішенні питання заміни сторони виконавчого провадження, предметом розгляду не є зміст договору  відступлення права вимоги,  а є лише вирішенням процесуального питання, пов`язаного з виконанням судових рішень у цивільних справах.
 
У даному провадженні розглядається процесуальне питання, а не матеріально-правові вимогипозивача до відповідача, щодо яких суд має ухвалити рішення.
 
На підставі викладеного, ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з постановленням нової про задоволення даної заяви ТОВ «Файненс Компані».
 
            Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389  ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-
                                                             п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» задовольнити.
 
            Ухвалу  Шевченківського районного суду міста Києва від 25 серпня 2020 року скасувати.
 
            Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані» про заміну сторони в справі шляхом заміни стягувача його правонаступником задовольнити.
 
            Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» у справі №761/26554/13-ц за позовом  Публічного акціонерного товариства  «Омега Банк» до  ОСОБА_1   про стягнення кредитної заборгованостіна Товариство з обмеженою відповідальністю «Файненс Компані».
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:                                                                   А.О. Чобіток            
 
            Судді:                                                                              О.В. Немировська
 
                                                                                                     Т.І.  Ящук