Постанова
Іменем України
 
12 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 524/10182/16-ц
провадження № 61-9423св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,
учасники справи:
скаржник - ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження - державний виконавець Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області,	
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області 
від 29 листопада 2018 року у складі судді Нестеренка С. Г. та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 березня 2019 року у складі колегії суддів: Прядкіної О. В., Бутенко С. Б., Обідіної О. І.,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» 
(далі - Закон України № 460-IX) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Описова частина 
Короткий зміст вимог скарги
У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - Автозаводський ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області).
Скарга мотивована тим, що 11 вересня 2017 року Автозаводським районним судом міста Кременчука Полтавської області видано виконавчий лист № 524/10182/16 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Кременчукводоканал» (далі - КП «Кременчукводоканал») заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.
05 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження.
Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 просив суд скасувати постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження 
від 05 вересня 2018 року, про стягнення витрат виконавчого провадження від 11 вересня 2018 року, а також просив скасувати виконавчий лист 
№ 524/10182/16 від 11 вересня 2017 року.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 листопада 2018 року скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто скаржнику.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 20 березня 2019 року ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 листопада 2018 року залишено без змін.
Судові рішення мотивовані тим, що у наданий судом строк недоліки скарги, вказані в ухвалі суду від 09 жовтня 2018 року належним чином не усунуті. Тому скаргу визнано неподаною та повернуто скаржнику на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій).
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є такими, що не відповідають нормам процесуального закону, а тому підлягають скасуванню.
Доводи інших учасників справи
Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судами встановлено, що у жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Автозаводський ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області.
Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09 жовтня 2018 року скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк, який не може перевищувати двох днів з дня отримання цієї ухвали. Запропоновано скаржнику надати скаргу, яка повинна відповідати вимогам статей 175, 177 ЦПК України; документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; конкретизувати зміст вимог та виклад обставин, якими обґрунтовує свої вимоги, зокрема, вказати, які саме дії чи рішення державного виконавця необхідно визнати протиправними, які саме постанови необхідно скасувати, у чому саме полягає протиправність, які саме законні права та інтереси заявника були порушені; зазначити, коли саме скаржник дізнався про порушення своїх прав, та вказати підстави і докази щодо поновлення строків подання скарги; надати нову редакцію скаргу, написану розбірливим почерком. Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
Копію ухвали суду від 09 жовтня 2018 року направлено на адресу 
ОСОБА_1 , та отримано скаржником 02 листопада 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 117).
06 листопада 2018 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Нестеренка С. Г.
Відповідно до довідки секретаря судового засідання Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області суддя 
Нестеренко С. Г. у період з 05 по 14 листопада 2018 року перебував 
у відпустці; з 15 по 23 листопада 2018 року включно - на лікарняному.
Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 26 листопада 2018 року провадження у даній справі зупинено до вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Нестеренка С. Г. Передано справу із заявою про відвід судді для визначення судді у порядку частини третьої статті 40 ЦПК України для вирішення питання про відвід судді.
Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 27 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області Нестеренка С. Г. залишено без задоволення.
Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28 листопада 2018 року поновлено провадження у справі.
Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 листопада 2018 року скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто скаржнику на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк, який не може перевищувати семи днів з дня отримання цієї ухвали. Запропоновано скаржнику надати апеляційну скаргу, яка повинна відповідати вимогам статті 356 ЦПК України; зазначити повне найменування та місцезнаходження державної виконавчої служби, як учасника справи; який саме процесуальний документ оскаржується та в чому полягає незаконність та необґрунтованість ухваленого районним судом судового рішення;надати копії апеляційних скарг та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Попереджено про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.
Копію ухвали апеляційного суду від 21 січня 2019 року направлено на адресу ОСОБА_1 , та отримано скаржником 02 лютого 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 144).
06 лютого 2019 року на виконання вимог ухвали апеляційного суду 
від 21 січня 2019 року від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга (доповнення), в якій скаржник просив скасувати рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 11 травня 
2017 року, ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 27 листопада 2018 року та ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 листопада 2018 року.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року 
у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області 
від 11 травня 2017 року та ухвали Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 27 листопада 2018 року відмовлено.
Відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою 
ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 листопада 2018 року.
Копію ухвали апеляційного суду від 07 лютого 2019 року направлено на адресу ОСОБА_1 , та отримано скаржником 23 лютого 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 139).
Постановою Полтавського апеляційного суду від 20 березня 2019 року ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 листопада 2018 року залишено без змін.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
У частині третій статті 3 ЦПК України (тут і далі - у редакції, що діяла до набрання чинності Законом України № 460-IX) визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
Повертаючи скаргу ОСОБА_1 як неподану, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що заявник належним чином не усунув недоліки скарги, вказані в ухвалі суду від 09 жовтня 2018 року.
За загальним правилом, позовна заява має відповідати вимогам щодо форми та змісту, передбаченим статтею 175, 177 ЦПК України.
Відповідно до частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), 
а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, 
в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 
9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього 
ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 177 ЦПК України 
позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребовування.
Статтею 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Повертаючи скаргу ОСОБА_1 як неподану, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив з того, що вимоги ухвали суду 
від 09 жовтня 2018 року не виконані, зокрема, скаржником не конкретизовано зміст вимог та виклад обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, не вказано, які саме дії чи рішення державного виконавця необхідно визнати протиправними, які саме постанови необхідно скасувати, у чому саме полягає протиправність, які саме законні права та інтереси заявника були порушені, не зазначено, коли саме він дізнався про порушення своїх прав, та не вказано підстави і докази щодо поновлення строків подання скарги, що перешкоджає суду першої інстанції вирішити питання про відкриття провадження у справі
Встановивши, що відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвала суду від 09 жовтня 2018 року про залишення скарги без руху отримано ОСОБА_1 02 листопада 2018 року, та врахувавши, що скаржнику було надано достатній строк для усунення зазначених недоліків скарги, які ОСОБА_1 не усунув, суди обґрунтованого визнали скаргу неподаною та повернули її скаржнику.
Матеріали справи не містять інформації, що ОСОБА_1 усунув вказані в ухвалі суду від 09 жовтня 2018 року недоліки його скарги.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є достатньо мотивованими та такими, що відповідають нормам закону.
Наведенні в касаційній скарзі доводи Верховним Судом відхиляються, оскільки судами першої та апеляційної інстанцій не порушено норми процесуального права.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 листопада 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 березня 2019 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:	І. М. Фаловська А. І. Грушицький І. В. Литвиненко