ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5277/16-ц  Номер провадження 22-ц/814/2206/20	Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2020 року 	м. Полтава  	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Карпушина Г.Л., Одринської Т.В., 
при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, 

В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позову та рух справи в суді першої інстанції
У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. 
В обґрунтування позову зазначила, що 17 лютого 2010 року між нею та відповідачем укладено договір безвідсоткової позики, на підставі якого останній отримав позику в розмірі 10000 доларів США та 5000 євро, та зобов`язався повернути їх протягом 2 років. У цей же день на виконання умов договору ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 вказані кошти. Однак станом на 12 вересня 2016 року відповідач свої зобов`язання не виконав, кошти не повернув, у зв`язку з чим, з урахуванням курсу долара та євро НБУ, заборгованість становить 417000 грн.
Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 17 лютого 2010 року у розмірі 417000 грн. та судові витрати.
22 червня 2016 року сторонами до суду подана заява про визнання мирової угоди та мирова угода на наступних умовах:
відповідач визнає свої зобов`язання по сплаті суми боргу перед позивачем, який становить 417 000 грн. (еквівалент 10 000 доларів США та 5 000 євро за курсом НБУ), який існував на момент складання позовної заяви в повному обсязі; 
передає позивачу в рахунок погашення зазначеного боргу, належну відповідачу квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,0 кв.м, жилою площею 26,3 кв.м.;
припинити за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,0 кв.м, жилою площею 26,3 кв.м.;
відповідач гарантує, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 45,0 кв.м, жилою площею 26,3 кв.м, належить йому на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради 14 лютого 2002 року та зареєстрованого в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації 20 лютого 2002 року в реєстровій книзі №127 за реєстровим №17153, реєстраційний №16122550;
позивач відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача щодо стягнення з нього на свою користь заборгованості за договором позики від 17 лютого 2010 року у розмірі 417 000 гривень. 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2016 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за якою:
відповідач визнає свої зобов`язання по сплаті суми боргу перед позивачем, який становить 417 000 грн. (еквівалент 10 000 доларів США та 5 000 євро за курсом НБУ), який існував на момент складання позовної заяви в повному обсязі. 
Передає позивачу в рахунок погашення зазначеного боргу, належну відповідачу квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,0 кв.м, жилою площею 26,3 кв.м.
Припинити за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,0 кв.м, жилою площею 26,3 кв.м.
Відповідач гарантує, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 45,0 кв.м, жилою площею 26,3 кв.м, належить йому на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради 14 лютого 2002 року та зареєстрованого в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації 20 лютого 2002 року в реєстровій книзі №127 за реєстровим №17153, реєстраційний №16122550.
Позивач відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача щодо стягнення з нього на свою користь заборгованості за договором позики від 17 лютого 2010 року у розмірі 417 000 грн.
Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики закрито.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з даною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржило ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс». Просило ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Позиція учасників справи
Узагальнені доводи, наведені в апеляційній скарзі
Зазначає, що 22 червня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 , на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, укладено іпотечний договір та приватним нотаріусом накладено заборону відчужувати квартиру АДРЕСА_2 .
11 жовтня 2019 року було змінено іпотекодержателя зазначеного майна з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс». 
Проте суд першої інстанції в супереч норм чинного законодавства не звернув увагу, що квартира, яка є предметом мирової угоди є предметом іпотечного договору.
Узагальнені доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. Зазначає, що позиція скаржника є не доведеною.
Рух справи в судах апеляційної та касаційної інстанції
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04 травня 2020 року у задоволенні клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2016 року відмовлено, так як строк порушено з неповажних причин. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2016 року відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 26 серпня 2020 року касаційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» задоволено. Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 04 травня 2020 року скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача - ОСОБА_3 та представника скаржника - ОСОБА_4 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Щодо доказів, наданих в апеляційному суді
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1).
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (частина 2).
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частина 3).
Враховуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» при розгляді справи судом першої інстанції як учасник справи не залучалося, колегія суддів вважає за можливе прийняти докази подані скаржником.
Встановлені обставини справи
З матеріалів справи вбачається, що згідно договору від 17 лютого 2010 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 останній отримав безвідсоткову позику у розмірі 10000 доларів США, 5000 євро та 100000 грн. Та зобов`язався повернути їх протягом 2 років з моменту отримання повної грошової суми. (т. 1 а.с.13-14)
У цей же день на виконання умов договору ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 10000 доларів США та 5000 євро, що підтверджується розпискою написаною відповідачем власноручно. (т. 1 а.с. 15)
22 листопада 2016 року сторони подали до суду заяву про визнання мирової угоди та мирову угоду.
Відповідно до змісту мирової угоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обговоривши між собою предмет позову, що перебуває на розгляді в Київському районному суді м. Полтави прийшли до висновку про можливість закінчення розгляду даного спору миром і укладення між сторонами мирової угоди на наступних умовах:
відповідач визнає свої зобов`язання по сплаті суми боргу перед позивачем, який становить 417 000 грн. (еквівалент 10 000 доларів США та 5 000 євро за курсом НБУ), який існував на момент складання позовної заяви в повному обсязі; 
передати позивачу в рахунок погашення зазначеного боргу, належну відповідачу квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,0 кв.м, жилою площею 26,3 кв.м.;
припинити за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,0 кв.м, жилою площею 26,3 кв.м.;
відповідач гарантує, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 45,0 кв.м, жилою площею 26,3 кв.м, належить йому на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради 14 лютого 2002 року та зареєстрованого в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації 20 лютого 2002 року в реєстровій книзі №127 за реєстровим №17153, реєстраційний №16122550;
У свою чергу, позивач відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача щодо стягнення з нього на свою користь заборгованості за договором позики від 17 лютого 2010 року у розмірі 417 000 гривень. 
Сторони погоджуються, що відповідно до умов цієї мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких зустрічних претензій.
Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не було, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави, дана мирова угода вчинена в інтересах усіх сторін, а тому є всі підстави визнання судом даної мирової угоди, укладеної між позивачем та відповідачем. 
Дана мирова угода складена в трьох екземплярах, по одному для кожної із сторін та для Київського районного суду м. Полтави.
Наслідки закриття провадження в справі, передбачені статтями 175, 205, 206 ЦПК України нам відомі. 
Всі судові витрати, пов`язані з оплатою послуг адвоката та будь-які інші витрати, пов`язані прямо чи/або побічно зі справою по вказаному позову, сторонами один іншому не відшкодовуються та залишаються на тій стороні, котра їх понесла. (т.1 а.с.40-42)
З матеріалів наданих ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» при подачі апеляційної скарги вбачається, що 10 жовтня 2019 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс», в наслідок відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № UA-EA02019-08-02-000101-b від 18 вересня 2019 року укладено договір про відступлення прав вимоги відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» передав ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» право вимоги до позичальників та поручителів зазначених у Додатках №№ 1-2 до цього Договору, їх правонаступників, спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника. (т.1 а.с. 86-88)
Згідно додатку № 1 «Реєстр Кредитних договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами» боржником за кредитним договором МК-265007 від 22 червня 2007 року є ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 89-92)
22 червня 2007 року Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 , на забезпечення повернення кредитних ресурсів виданих останньому за Кредитним договором № 265-07 від 22 червня 2007 року, укладено іпотечний договір № М3-265-07 відповідно до якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю квартиру АДРЕСА_2 . (т.1 а.с. 98) 
Позиція апеляційного суду 
Відповідно до частини 7 статті 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.
Згідно частини 1 статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Відповідно до частини 5 даної статті, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:
1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або
2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.
З матеріалів справи вбачається, що квартира  АДРЕСА_3 , яка є предметом мирової угоди, та відповідно до умов останньої, передана у власністьОСОБА_1  в рахунок погашення зазначеного боргу, на момент затвердження мирової угоди була також предметом іпотечного договору укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 .
При цьому, ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» надала документи, на підтвердження наявності у відповідача кредитної заборгованості по кредитному договору № 265-07 від 22 червня 2007 року.
Однак з матеріалів справи вбачається, що іпотекодержатель до участі у справі як зацікавлена особа не залучався, про порушення його прав не знав.
Зважаючи на наведене колегія суддів приходить до висновку, що затвердження мирової угоди від 22 листопада 2016 року порушує права ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» - правонаступника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», як іпотекодержателя квартири, що є предметом мирової угоди. 
При цьому, суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи відзиву на апеляційну скаргу стосовно того, що квартира, яка є предметом іпотечного договору та квартира вказана в мировій угоді знаходяться за різними адресами, а отже є різними об`єктами нерухомого майна, оскільки дана обставина не підтверджується матеріалами справи.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно пунктів 3, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи зазначене, те що визнання мирової угоди порушує права особи, яка не була залучена до розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» та скасування ухвали Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2016 року. 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Щодо судових витрат
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд не задовольняє позовні вимоги, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а направляє справу для продовження розгляду, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги. 
З огляду на висновок стосовно суті апеляційної скарги судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, підлягають розподілу за результатами розгляду спору.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» – задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 23 листопада 2016 року– скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 21 грудня 2020 року.

Головуючий                                                        В.П. Пікуль 

Судді                                                                Г.Л. Карпушин

Т.В. Одринська