Ухвала    
13 жовтня 2020 року
м. Київ
справа № 754/15847/19
провадження № 61-12868ск20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 липня 2020 року  у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом виселення,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом виселення визнано неподаною та повернуто.
25 серпня 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 , подано касаційну скаргу (надійшла 28 серпня 2020 року), в якій, заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2020 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: заявнику необхідно надати докази сплати судового збору, зазначити обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) та не зазначено в касаційній скарзі рішення (ухвала), що оскаржується. 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У жовтні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали, надіслані на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 10 вересня                  2020 року, з яких вбачається, що заявником недоліки касаційної скарги не було усунуто в повному обсязі. 
До касаційної скарги заявником надано докази, що підтверджують сплату судового збору, проте,  заявником не зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) та не зазначено в касаційній скарзі рішення (ухвала), що оскаржується. 
Таким чином, заявником не було усунуто недоліки, про які вказано в ухвалі Верховного Суду від  10 вересня 2020 року.
Відповідно до  пункту 4 частини четвертої  статті 393 ЦПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 липня 2020 року  у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом виселення, вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                        І. А. Воробйова