ПОСТАНОВА 
Іменем України

02 грудня 2020 року                                         м. Кропивницький
справа № 404/6501/14-ц
провадження № 22-ц/4809/1437/20 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:                
головуючого судді: Черненка В.В.
        суддів: Єгорової С.М., Чельник О.І.
        секретар Гончар В.В.
учасники справи:
представник  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.08.2020, суддя Варакіна Н.Б., по цивільній справі за заявою  ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою про поновлення строку, який закінчився 11.02.2018, для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі № 4040/6501/14-ц. 
В обґрунтування заяви зазначає, що пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання у зв`язку з хворобою та лікуванням його матері ОСОБА_5 . Зазначив, що в період 2017-2018 ОСОБА_5 лікувалась від вірусного гепатиту С, у 2018 році – оперативне втручання, лікування носа, рак шкіри, у 2019 році оперативне втручання лікування лівої щоки. У серпні 2018 заявник сам хворів на спондилоартроз поясничного відділу хребта. 
Просив суд поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, який закінчився 11.02.2018 по справі № 404/6501/14-ц.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.08.2020 у задоволенні заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції у зв`язку із порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначається, що суд неповно дослідив матеріали на надані докази.
Судом в порушення положень Інструкції не було направлено виконавчий лист та роз`яснено способи його отримання для пред`явлення до виконання. 
У зв`язку з відмовою суду, дане стало перешкодою вступу у право на спадщину.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 13.10.2020 відкрито апеляційне провадження.
ОСОБА_3 не скористалася правом на подання відзиву відповідно до ст.. 360 ЦПК України.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 29.10.2020 справу призначено до розгляду.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає  частковому задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції встановив, що заявник не звертався з заявою про видачу йому виконавчого листа після набрання рішенням законної сили.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини, які підтверджуються медичними документами не є дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Справа розглядалась судом апеляційної інстанції  за правилами, встановленими  для розгляду  справи  в порядку спрощеного  позовного провадження  з викликом  учасників справи. 
Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі  і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог
Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 13  ЦПК України  суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених   нею  вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався в суд із позовом до  ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Друга Кіровоградська державна нотаріальна контора № 2 про зобов`язання усунути перешкоди в оформленні спадщини.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.01.2015 позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди в оформленні права на спадщину ОСОБА_1 , шляхом надання до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №2 оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме оригіналу Свідоцтва про право власності на житло від 07.12.1995 № НОМЕР_1 , виданого Кіровоградською міською Радою народних депутатів.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що  у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.
Як зазначив Верховний Суд в постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.
Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду  від 21 серпня 2019 року у справі №2-836/11, у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.  
Згідно з  ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Як на поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник посилався на своє лікування та лікування його матері, яке він здійснював.
Враховуючи особу стягувача, який страждає захворюваннями, здійснює догляд за своєю матір`ю, яка тяжко хворіє, колегія суддів дійшла висновку, що  ОСОБА_1  в силу об`єктивних обставин не мав можливості слідкувати за здійсненням виконавчих дій.
Доводи про те, що суд в порушення положень Інструкції не направив йому виконавчий лист не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки судом надсилається виконавчий лист тільки на письмове прохання стягувача.
З матеріалів справи вбачається, що заявник не звертався з заявою про видачу йому виконавчого листа після набрання рішенням законної сили.
Конституцією України ч.5 ст.124 закріплено те, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елемент права на справедливий суд згідно ст.6 Конвенції).
Згідно висновків, викладених у рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального права (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Perez de Raela Cavaniles v. Spain, Beles and others v. the Czech Republic, RTBF v. Belgium).
З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті батька, ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину ОСОБА_1 прийняв відповідно до діючого законодавства, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори.
Встановлені обставини свідчать, що  ОСОБА_1 здійснивши дії по прийняттю спадщини є власником частини спадкового майна. 
Відмова судом першої інстанції ОСОБА_1   у поновлені строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, по справі № 404/6501/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Друга Кіровоградська державна нотаріальна контора № 2 про зобов`язання усунути перешкоди в оформленні спадщини фактично перешкоджає особі реалізувати своє законне право на отримання свідоцтва про спадщину.
Приймаючи до уваги встановленні обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не встановив дійсні обставини по справі, неправильно застосував норми матеріального права та допустив порушення норм процесуального права при розгляді справи, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції відповідно до статті 376 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.08.2020, скасувати.
Поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, по справі № 404/6501/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Друга Кіровоградська державна нотаріальна контора № 2 про зобов`язання усунути перешкоди в оформленні спадщини.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: 

Судді: