ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 р. 	Справа № 520/2109/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Донець Л.О.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Мінаєвої О.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 (головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О.) по справі № 520/2109/2020
за позовом      ОСОБА_1  
до      ІНФОРМАЦІЯ_1  
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
18.02.2020, ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач), в якій просив суд:
визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не надсиланні на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України документу, який свідчить про відсутність протиправних дій з боку позивача у період проходження військової служби, наданого до відповідача разом із заявою від 08.01.2020 для розгляду Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум, повного пакету документів відповідно до п. 11 Порядку 975;
зобов`язати відповідача надіслати на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України документ, який свідчить про відсутність протиправних дій з боку позивача у період проходження військової служби, наданого до відповідача разом із заявою від 08.01.2020 для розгляду Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум повного пакету документів відповідно до п. 11 Порядку 975;
зобов`язати відповідача, відповідно до ст. 382 КАС України, подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про виконання судового рішення.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 залишено без задоволення адміністративний позов. 
Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвели до неправильного вирішення правового спору.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач з 17.10.1986 по 15.05.1988 проходив дійсну військову службу у Збройних Силах СРСР, у тому числі брав участь у бойових діях на території Демократичної республіки Афганістан.
21.07.2016 Центральною військово-лікарською комісією Міністерства оборони України видано витяг із протоколу № 3191, яким встановлено, що поранення (контузія) та захворювання позивача отримано при виконанні обов`язку військової служби в республіці Афганістан.
Згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААА № 131595 від 21.09.2016 позивачу вперше встановлено ІIІ групу інваліда війни з 19.09.2016 до 01.10.2018 з причини поранення, отриманого при виконанні інтернаціонального обов`язку в республіці Афганістан, тобто поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
16.07.2018 представник позивача звернувся з адвокатським запитом до відповідача із проханням надати інформацію щодо призначення одноразової грошової допомоги позивачу. 
Листом від 23.07.2018 за № 2176/ВСЗ відповідач надав витяг з протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України № 121 від 24.11.2017, згідно з яким, комісія дійшла до висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги через відсутність документа, що свідчить про причину та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Позивач оскаржив вказане рішення відповідача в рамках адміністративної справи                        № 2040/7877/18.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 по справі                      № 2040/7877/18 задоволено частково адміністративний позов.
Визнано протиправним та скасовано п. 12 протоколу № 121 від 24.11.2017 рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум, яким відмовлено позивачу в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги. 
Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги позивачу згідно з висогами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та в Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013, та наказом Міністерства Оборони України № 530 від 14.08.2014. 
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019  апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2018 залишено без змін.
У подальшому, 24.05.2019 комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, прийнято рішення, оформлене протоколом № 62 від 24.05.2019 (п. 31), яким скасовано п. 12 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 24.11.2017  № 121 та відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, якого 15.05.1988 звільнено зі строкової військової служби та 19.09.2016 під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом III групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (довідка МСЕК серія 12 ААА № 131595 від 21.09.2016), оскільки заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення, який передбачено п. 11 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.
Позивач оскаржив вказане рішення Міністерства до суду у межах справи № 520/7530/19.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 по справі                     № 520/7530/19 відмовлено в задоволенні адміністративного позову. 
Вказане рішення суду набрало законної сили 15.10.2019.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Заявник 08.01.2020 письмово звернувся до відповідача щодо повторного направлення до Міністерства матеріалів звернення з приводу призначення одноразової грошової допомоги.
При цьому, в якості документа на підтвердження обставин поранення заявник посилався на лист Новобаварського районного військового комісаріату міста Харкова від 20.06.2019 № 2771, в якому зазначенопро відсутність відповідної інформації у розпорядженні останнього (а.с. 9).
У відповідь на звернення заявника від 08.01.2020 відповідачем складено лист № 285/ВСЗ від 29.01.2020, де зазначено про відсутність підстав для повторного направлення до Міністерства матеріалів звернення з приводу призначення одноразової грошової допомоги у порядку ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» і зазначено, що відомості про обставини поранення військовослужбовця під час проходження військової служби мають зберігатись або безпосередньо у військових частинах, або в архівних установах, але об`єктивно не можуть бути наявні ані у справах районного військового комісаріату, ані у справах Облвійськомату.
Суд першої інстанції, під час розгляду справи, дійшов до висновку, що у спірних правовідносинах відсутній факт порушення прав та інтересів заявника, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у задоволенні позову.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що дія цього Закону поширюється на  військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Частиною 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі – Порядок               № 975), військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:
заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;
завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії:
постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;
сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).
Згідно з п. 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Пунктом 13 Порядку № 975 визначено, що керівник уповноваженого органу подає у                  15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 № 530 затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей (далі - Положення № 530), додатком 13 до якого затверджено форму висновку про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до абз 7 п. 4.7 Положення № 530 документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.
За змістом заяви позивача від 08.01.2020 позивач просить направити відповідачем пакет документів на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України для розгляду Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та призначенням компенсаційних сум, у тому числі наданий із заявою документ, який свідчить про відсутність протиправних дій при отриманні поранення (контузії, травми тощо). 
При цьому, у додатках до вказаної  заяви  зазначено про надання відповіді на адвокатський запит, який, на думку позивача, свідчить про відсутність будь-яких протиправних дій з його боку у період проходження військової служби та, як наслідок, відсутність протиправних дій при отриманні поранення (контузії, травми тощо). 
За змістом листа Новобаварського об`єднаного районного військового комісаріату міста Харкова від 20.06.2019 № 2771, у відповідь на запит адвоката позивача повідомлено, що інформацією та документами стосовно обставин поранення під час проходження позивачем військової служби на території Демократичної республіки Афганістан у 1987 році та притягнення його до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, Новобаварський об`єднананий районний військовий комісаріат міста Харкова не володіє (а.с. 9).
У відповідності до пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у              15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
На запит апеляційного суду відповідачем надана лише одна заява позивача від 28.02.2017 про виплату йому одноразової грошової допомоги із отриманням третьої групи інвалідності.
За змістом протокольного рішення Міністерства оборони України від 24.05.2019 № 62,  позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.
За цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача не виник обов`язок щодо направлення на адресу Міністерства оборони України додаткових документів, оскільки заява від 08.01.2020 за своїм змістом не є заявою про виплату одноразової грошової допомоги із отриманням відповідної групи інвалідності.
Колегія суддів також вважає правильним висновок суду першої інстанції про непородження юридичних наслідків у позивача відповіддю відповідача № 2176/ВСЗ від 23.07.2018. 
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що на попередніх розглядах Комісія Міністерства оборони України не вивчала надані ним 08.01.2020 документи, то колегія суддів зазначає на таке.
Наведений вище Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, не передбачає направлення військовим комісаріатом документів після прийняття рішення за результатами розгляду заяви про отримання одноразової грошової допомоги із отримання інвалідності.
За цим, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З огляду на викладені вище обставини, колегія суддів дійшла до висновку про те, що  суд першої інстанції правильно встановив обставини справи  та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга – задоволенню.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.      
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2020 по справі                       № 520/2109/2020 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.О. Донець 	
Судді	   	Я.М. Макаренко    О.М. Мінаєва