ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 жовтня 2020 року 	м.Дніпро	справа № 160/3456/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Прокопчук Т.С., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року                                у справі № 160/3456/20 (суддя Лозицька І.О., справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни,  приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа на стороні відповідачів Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про визнання протиправними та скасування постанов про арешт рахунків,

ВСТАНОВИВ:
           ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:
          - визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (далі відповідач-1) про арешт коштів боржника ВП № 60304303 від 21.11.2019 року в частині накладення арешту на рахунок в АТ КБ "Приватбанк" ІВAN НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 та призначений для зарахування заробітної плати, через що зняти арешт з рахунку в АТ КБ "Приватбанк" ІВAN НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 ;
          - визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про арешт коштів боржника ВП № 60618343 від 27.01.2020 року в частині накладення арешту на рахунок в АТ КБ "Приватбанк" ІВAN НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 та призначений для зарахування заробітної плати, через що зняти арешт з рахунку в АТ КБ "Приватбанк" ІВAN НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 ;
          - визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (далі відповідач-2) про арешт коштів боржника ВП №   61557733 від 16.03.2020 року в частині накладення арешту на рахунок в АТ КБ "Приватбанк" ІВAN НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 та призначений для зарахування заробітної плати, через що зняти арешт з рахунку в АТ КБ "Приватбанк" ІВAN НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 .
          В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що накладення арешту на рахунок для виплати заробітної плати заборонено законом та є порушенням її конституційних прав вільно заробляти собі на життя та розпоряджатися заробітною платою.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня               2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено у повному обсязі, суд визнав протиправними та скасував оскаржені постанови обох відповідачів.
          З рішенням суду не погодилась приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна та подала апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, неналежну оцінку судом доказів у справі,  просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , пред`явлених до відповідача-2 про скасування постанови про арешт коштів боржника у ВП № 61557733.
          Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема тим, що відповідачем-2 як приватним виконавцем  в оскарженій позивачем постанові було чітко зазначено обмеження щодо арешту коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/вабо заборона звернення стягнення на які заборонена законом. Тобто, вказаною постановою було визначено банківським установам, які виконують рішення виконавця, порядок виконання з урахуванням обмежень, визначених законодавством, перелік яких не містить обмежень щодо накладення арешту на рахунок, на який серед інших зарахувань здійснюється нарахування заробітної плати, соціальної допомоги та інше. У зв`язку з прийняттям установою банку до виконання постанови про арешт коштів боржника, рахунок № НОМЕР_2 не відноситься до рахунків зі спеціальним режимом використання або інших рахунків, на які заборонено звернення стягнення Законом.
          На адресу суду надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача-2 від третьої особи у справі - Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк». У відзиві третя особа вказує, що Банком було виконано постанову приватного виконавця Дорошкевич В.Л. та накладено арешт на грошові кошти позивача, що перебували на картці НОМЕР_1 , на яку надходять в тому числі і виплати заробітної плати. При цьому в матеріалах справи відсутні докази, що рахунки відкриті позивачу, мають спеціальний режим використання. Вказана картка позивача може використовуватись для переказу коштів від інших осіб, отримання готівки та виконання інших операцій, доступних в меню банкомата, для купівлі товарів та послуг з оплатою через електронні термінали, для здійснення операцій за допомогою інтернет-банкінгу, що позивачкою не спростовано належними та допустимими доказами.
          Відповідач-1 - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна рішення суду першої інстанції в частині скасування постанов, прийнятих відповідачем-1 не оскаржила.
          Позивач письмового відзиву на скаргу відповідача-2 не направляла.
          Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
          Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Рішення суду першої інстанції оскаржене лише відповідачем-2 в частині задоволених судом позовних вимог про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про арешт коштів боржника ВП № 61557733 від 16.03.2020 року, відповідач-1 та третя особа апеляційних скарг не подавали, з огляду на це оцінка обставин та рішення суду надається в межах доводів апеляційної скарги відповідча-2.
          Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
          Судом першої інстанції встановлено, що 11.03.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем був вчинений виконавчий напис № 3130 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , яка є боржником за кредитним договором 461993-А від 04.01.2019 року, укладеним з ТОВ "СС ЛОУН", код ЄДРПОУ 40071779, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, є ТОВ "Фінфорс", код ЄДРПОУ 41717584, місцезнаходження: 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, буд. 19/3, корпус 2, офіс 9, реквізити: № НОМЕР_4 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, стягувач, заборгованість за кредитним договором 461993-А від 04.01.2019 року, загальна сума стягнення 8522,80 грн. (т.2 а.с. 45)
           16.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження                    ВП № 61557733 щодо примусового виконання виконавчого напису № 3130 від 11.03.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінфорс" заборгованості в розмірі 8522,80 грн. (т.2 а.с. 50-51).
           16.03.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною була винесена постанова про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 (т.2 а.с. 59-60).
           16.03.2020 року була винесена постанова про арешт коштів боржника, в тому числі, на кошти, що перебувають на рахунках в АТ КБ "Приватбанк" в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження., штрафі 9 775.08 грн. (т.2 а.с. 62-63).
          Про існування постанови про накладення арешту на рахунок, з якого позивачу виплачується заробітна плата, остання, як стверджує, дізналась 25.03.2020 року після отримання відповідей від АТ КБ "Приватбанк" на її звернення та відповідачів.
          Вважаючи постанову про арешт коштів боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною 16.03.2020 у виконавчому провадженні ВП № 61557733 протиправною в частині накладення арешту на рахунок в АТ КБ "Приватбанк" ІВAN НОМЕР_1 , позивач звернулась до суду з позовом про її скасування.
          Задовольняючи позов та скасовуючи оскаржену позивачем постанову відповідача-2, суд першої інстанції вказав, що місце проживання та місце отримання доходів позивача не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець здійснює свою діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчі документи у виконавчому провадженні № 61557733, прийнято до виконання відповідачем-2 не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи. Суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, оскільки наявність майна боржника у виконавчого окрузі міста Києва не встановлена, відповідна достовірна інформація приватному виконавцю стягувачем не надана. Також за висновками суду рахунок в АТ КБ "Приватбанк" ІВAN НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 , призначений для оплати праці позивача (боржника), тобто є рахунком із спеціальним режимом використання, на який законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.
          Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.
          Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).
          Згідно частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
          Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
          За змістом п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
          Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України від 02.06.2016 № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України "Про виконавче провадження".
          За правилами ч.1, 2 ст.24 Закону №1404-VIII виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
          Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
          Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
          За змістом статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
          Із аналізу вищенаведених положень статті 24 Закону № 1404-VIII слідує, що вказаною нормою визначено дві підстави для прийняття приватним виконавцем до виконання виконавчих документів: 1) за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи; 2) за місцезнаходженням майна боржника.
          Ці підстави для прийняття виконавчих документів приватним виконавцем до виконання є окремими і в законі визначаються за критерієм їх віднесенням до особи чи до майна.
          Предметом оскарження у даній справі є постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. від 16.03.2020 у виконавчому провадженні ВП № 61557733 про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 ..
          Колегія суддів звертає увагу, що на час звернення до суду з позовом про оскарження постанови відповідача-2 від 16.03.2020 про арешт коштів боржника, в тому числі і з підстав проведення виконавчих дій не за місцем виконання, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №61557733 позивачем не оскаржена, судом чи в іншому порядку не скасована, а відтак у приватного виконавця є певні повноваження та обов`язки вчиняти виконавчі дії щодо примусового виконання виконавчого документа на підставі відкритого виконавчого провадження.
          Згідно положень абзацу другого частини 2 статті 24 Закону № 1404-VIII, після відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження, наступні виконавчі дії, в тому числі і накладення арешту на кошти боржника, можуть вчинятися ним на всій території України.
          За змістом частини 4 статті 24 Закону № 1404-VIII виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. А для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України (ч.5 ст.24 Закону № 1404-VIII).
          Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
          Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника встановлено статтею 48 Закону №1404-VIII.
          Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (ч.1 ст.48 Закону №1404-VIII). Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч.2 ст.48 Закону №1404-VIII).
          Аналіз наведених вище правових норм свідчить, що звернення стягнення на кошти, в тому числі шляхом винесення постанови про арешт коштів боржника, не обмежується територією виконавчого округу приватного виконавця, оскільки як уже наголошувалось судом вище, діючі положення Закону №1404-VIII надають право приватному виконавцю після відкриття виконавчого провадження вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках на території, на яку поширюється юрисдикція України.
          Таке ж правило встановлено і частиною 6 статті 25 Закону №1403-VIII.
          Як вже зазначено вище,  за змістом норм частин першої, другої та четвертої цієї статті Закону №1404-VIIІ звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
          Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
          Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
          На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.
          При цьому, забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
          Також частинами першою-четвертою статті 56 Закону №1404-VIIІ встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.
          Зі змісту наведених норм матеріального права можна дійти висновку, що приватний виконавець має право для забезпечення реального виконання виконавчого документу застосувати арешт коштів боржника (фізичної особи), що знаходяться на рахунку такого боржника у банківській установі, за винятком коштів, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
          Перелік видів виплат та сум, на які не здійснюється звернення стягнення відповідно до Закону №1404-VIIІ наведений у статті 73 зазначеного Закону.
          Так, стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.
          Також стягнення не здійснюється із сум: 1) неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги; 2) грошової компенсації за видане обмундирування і натуральне постачання; 3) вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом; 4) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві; 5) грошової допомоги, пов`язаної з безоплатним забезпеченням протезування (ортезування) учасника антитерористичної операції, учасника здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, які втратили функціональні можливості кінцівок, благодійної допомоги, отриманої зазначеними особами, незалежно від її розміру та джерела походження.
          Зі змісту наведених норм частин першої і другої статті 73 Закону №1404-VIIІ вбачається, що такий вид виплати як "заробітна плата" не відноситься до законодавчо визначеного переліку коштів, на які забороняється здійснення стягнення в рамках виконавчого провадження.
          З матеріалів справи встановлено, що рахунок в АТ КБ "Приватбанк" ІВAN НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 , на який оскарженою постановою приватного виконавця накладено арешт, призначений, в тому числі і для виплати позивачу заробітної плати. Так, в матеріалах справи містяться витяги с веб-сайту АТ КБ "Приватбанк", з яких видно, що на вказаний вище рахунок надходить заробітна плата від ТОВ "Міліренс". Крім того, це підтверджується листом АТ КБ "Приватбанк" та від 19.03.2020 року № 20.1.0.0.0/7-200313/4104 та копією довідки від 29.01.2020 року (т.1 а.с.22, 38-44).
          Відповідно до пункту 6 розділу 1 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.
          До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.
          Доказів того, що картковий рахунок позивача в АТ КБ "Приватбанк" ІВAN НОМЕР_1 , є рахунком зі спеціальним режимом використання матеріали справи не містять. 
          У відзиві АТ КБ "Приватбанк" наполягає, що картка/рахунок позивача може використовуватись для переказу (отримання) коштів від інших осіб, отримання готівки та виконання інших операцій, доступних в меню банкомата та касах відділень банків, для купівлі товарів-послуг з оплатою через електронні термінали та таке інше. З огляду на це, Банк, отримавши постанову приватного виконавця про арешт коштів, що знаходяться на рахунках клієнта, прийняв її до виконання відповідно до Інструкції про безготівкові рахунки в України в національній валюті, затвердженої Постановою Національного банку України від 1.01.2004 №22, якою, зокрема, встановлено порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів.
          Отже, в рамках виконавчого провадження, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому, враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства, саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, а в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів.
          В даному випадку банком прийнято спірну постанову приватного виконавця до виконання.
          З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач-2 приймаючи оскаржену постанову про арешт коштів боржника діяв у відповідності до вимог  Закону України "Про виконавче провадження", а тому підстави для визнання протиправною та скасування оскарженої постанови відсутні, як і відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача в цій частині.
          Доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача-2, знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати в оскарженій відповідачем-2 частині, як ухвалене з помилковим  застосуванням норм матеріального права, та  ухвалити нове  рішення в цій частині, яким в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про арешт коштів боржника ВП № 61557733 від 16.03.2020 року в частині накладення арешту на рахунок в АТ КБ "Приватбанк" ІВAN НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 , та зняття арешту, відмовити.
          Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни - задовольнити.

          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року в адміністративній справі № 160/3456/20 - скасувати в оскарженій частині та прийняти нове рішення в цій частині.

          В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про арешт коштів боржника ВП № 61557733 від 16.03.2020 року в частині накладення арешту на рахунок в АТ КБ "Приватбанк" ІВAN НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 , та зняття арешту з цього рахунку - відмовити.

          В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року в адміністративній справі № 160/3456/20 - залишити без змін.

          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у випадках порядку та в строки, визначені ст.ст. 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак