У х в а л а  
 
16 листопада 2020 року
м. Київ
 
справа № 172/1014/19
провадження № 61-16613 ск 20
 
Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 жовтня   2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Васильківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,
 
В с т а н о в и в:
 
07 листопада 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 жовтня   2020 року.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
 
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.
 
Натомість, до касаційної скарги додано клопотання прозвільнення абовідстрочення від сплати судового зборуу зв`язку із важким матеріальним становищем ОСОБА_1 , що виникло внаслідок наявності на території України карантину з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), оскільки позивач є членом малозабезпеченої сім'ї.
 
Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, або звільнити від його сплати.
 
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:               а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
 
Однак, ОСОБА_1 та її представником не було додано до касаційної скарги жодних належних доказів (документів) на підтвердження її негативного майнового стану, а також доказів, що вона є членом малозабезпеченої сім`ї.  
 
Отже, слід відмовити в задоволенні клопотання представника        ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , про звільнення або відстрочення від оплати судового збору за подання даної касаційної скарги.
 
Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).
 
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня            2019 року становив 1 921,00 грн.
 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Таким чином, за подання касаційної скарги на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 має надати докази оплати судового збору в сумі 1 536,80 грн (1 921,00*0,4*200%) або надати належні докази на підтвердження її права на пільги при сплаті судового збору за подання касаційної скарги.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007.
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал документа, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.
 
На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
У х в а л и в:
 
Залишити без руху касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 жовтня   2020 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до         11 грудня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          В. М. Ігнатенко