ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6737/20 Справа № 204/1238/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року                                                                        м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді – Свистунової О.В.,
суддів – Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,
за участю секретаря – Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 

на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2020 року про залишення заяви без розгляду

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Синельниківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту неправильного запису в акті цивільного стану, –

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, заінтересовані особи: Синельниківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту неправильного запису в акті цивільного стану.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2020 року заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування вказаної ухвали та направлення справи для розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що справу потрібно розглядати в порядку позовного провадження, оскільки спір про право відсутній.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, – залишає заяву без розгляду.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту неправильного запису в акті цивільного стану суд першої інстанції виходив з того, що із поданої заяви вбачається спір про право, а тому заявнику слід звернутися.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті (ч. ст. 9 Закону України “Про державну реєстрацію актів цивільного стану”).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову у цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про моживість її оскарження в судовому порядку (ч.1 ст. 22 Закону України “Про державну реєстрацію актів цивільного стану”).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5.

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Однак, передбачена законодавством можливість оскарження до суду відмови у внесенні змін до актового запису не свідчить про те, що особа позбавлена можливості ставити питання про встановлення факту неправильності в актовому записі в судовому порядку.

Так, відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

У своїй заяві, поданій до суду в порядку окремого провадження, ОСОБА_1 просив встановити факт неправильності запису про дату смерті його матері ОСОБА_2 у актовому записі про смерть та зобов`язати орган державної реєстрації внести відповідні зміни у цей актовий запис.

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема перевіряє, чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також встановлює, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає насамперед у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не має права виходити за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, ЦК України та іншим законом, не є вичерпним (ч.3 ст. 270 ЦК України). Заявник звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади зазначення достовірної інформації про дату смерті ОСОБА_2 у актовому записі, а не з метою оскарження відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до такого актового запису.

Отже, предметом розгляду судом у цій справі є встановлення обставин, що підтверджують дату смерті ОСОБА_2 , та залежно від цих обставин вирішення питання про неправильність дати її смерті, яка зазначена у актовому записі про смерть.

Відповідно до приписів частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або для створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку, передбаченому главою 6 розділу IV ЦПК України.

Одночасно заява ОСОБА_1 не стосується перевірки дотримання органами державної реєстрації актів цивільного стану процедури розгляду звернення заявника про внесення змін до актового запису про смерть № 93 від 04.07.2002 року та оцінки правомірності дій щодо відмови у задоволенні цього звернення.

Його прохання у заяві внести зміни до актового запису охоплюється вимогою встановлення факту неправильності актового запису і може бути усунута самим відповідним органом на підстав наведених вище нормативних актів про реєстрацію актів цивільного стану на підставі рішення суду.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що захист прав ОСОБА_1 можливий лише шляхом звернення до суду в порядку позовного провадження.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимога заявника про встановлення факту неправильності актового запису підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства в порядку окремого провадження.

Правовий висновок щодо правильного застосування пункту 2.13 Правил викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року (справа № 425/2737/17) та від 13.03.2019 року (справа № 466/1150/18), у яких зазначено, що суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від установлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису і зобов`язання внести зміни до цього запису.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,379,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2020 року про залишення заяви без розгляду – скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко