ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.11.2020 року                                                                                                      м.Дніпро         
Справа №  904/6275/15
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)
суддів Вечірка І.О., Кузнецова В.О.           
при секретарі судового засідання: Михайловій К.С.                                                  
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 (прийняту суддею Примаком С.А.) у справі №  904/6275/15
за заявою  Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області 
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "РУДОЗБАГАЧЕННЯ"
про визнання грошових вимог  на суму  79 636, 20 грн та 3 524, 00 грн судового збору

ВСТАНОВИВ:

1.          Короткий зміст заявлених вимог.

22.06.2018 до Господарського суду Дніпропетровської області від Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області надійшла заява про визнання грошових вимог до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудозбагаченння", в якій заявник просить:
- визнати та задовольнити кредиторські вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області у розмірі 79     636, 20 грн;
- визнати та задовольнити кредиторські вимоги Головного управління Державної фіскальної  служби у Дніпропетровській області на оплату судового збору у розмірі 3 524,  00 грн.

2.          Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 у цій справі відмовлено в задоволенні грошових вимог Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудозбагаченння".
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні грошових вимог місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що як вбачається з матеріалів справи, сума боргу у розмірі 79     636, 20 грн була нарахована Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області за період з 2013 по 2015 роки (остання дата 28.07.2015), однак заявник звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області 27.06.2018 з відповідною заявою, а отже суд з урахуванням строку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України застосував наслідки спливу позовної давності.
3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального права та матеріального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалите нове рішення, яким визнати та задовольнити кредиторські вимоги ДПС у Дніпропетровській області  у розмірі 83160, 20 грн, в наступній черговості: 3 524, 00 грн - 1 черга задоволення; 79 636, 20 грн - ІІІ черга задоволення.
4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області подано заяву про визнання грошових вимог у справі про банкрутство ТОВ "Рудозбагачення" до Господарського суду Дніпропетровської області 22.04.2018 (підтверджується штемпелем суду на титульній сторінці заяви), тобто податковий борг ТОВ "Рудозбагачення", який виник на підставі нарахування контролюючим органом 28.07.2015 заявлений відповідно до чинного законодавства, а саме ст.102 Податкового кодексу України в межах 1095 календарних днів.
Грошові вимоги у сумі 79636, 20 грн. ГУ ДПС у Дніпропетровській області є конкурсними.
На думку скаржника, заява про визнання грошових вимог ГУ ДПС у Дніпропетровській області у справі про банкрутство ТОВ "Рудозбагачення" має бути розглянута судом саме за нормами Кодексу України з процедур банкрутства, Господарського процесуального кодексу України та Податкового кодексу України.

5.          Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "РУДОЗБАГАЧЕННЯ" своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим     ст. 263 ГПК України     не скористалось. Про день, час та місце проведення судового засідання повідомлено належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 4900085162905.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2020 надано відповідачу строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Зазначену ухвалу товариством отримано 09.09.2020, що підтверджується матеріалами справи, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №  4900085334927.
Враховуючи вищевикладене, останнім днем для подачі відзиву є 14.09.2020.
Таким чином, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "РУДОЗБАГАЧЕННЯ" за матеріалами справи. 

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика "Феррум" у судовому засіданні просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Кредитор зазначив, що до заявлених вимог застосовується строк позовної давності в один рік у відповідності до положень ЦК України.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції. 

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2020 відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 у справі № 904/6275/15; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 05.10.2020 о 14:00 год.
Судове засідання, призначене на 05.10.2020 о 14:00 год. не відбулось, у зв`язку з відпусткою члена колегії у справі судді Кузнецова В.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.10.2020 розгляд апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 у справі № 904/6275/15 призначено в судове засідання на 09.11.2020 о 16:30 год.
В судовому засіданні 09.11.2020 колегія суддів, порадившись на місці, оголосила перерву в судове засідання до 30.11.2020 о 13:50 год.
У судовому засіданні 30.11.2020 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7.          Встановлені судом обставини справи.

28.07.2015 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудозбагаченння"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів із наслідками, передбаченими статтею 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
04.08.2015 постановою Господарського суду Дніпропетровської області визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Рудозбагаченння" - банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 6 місяців до 04.02.2016 ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудозбагаченння" призначено голову ліквідаційної комісії Павленко Сергія Миколайовича. 
22.06.2018 до господарського суду від Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області надійшла заява про визнання грошових вимог до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудозбагаченння", в якій заявник просить:
- визнати та задовольнити кредиторські вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області у розмірі 79     636, 20 грн;
- визнати та задовольнити кредиторські вимоги Головного управління Державної фіскальної  служби у Дніпропетровській області на оплату судового збору у розмірі 3 524,  00 грн.
30.07.2018 до господарського суду від ліквідатора надійшло повідомлення про розгляд грошових вимог № 02-18/68 від 23.07.2018, відповідно до якого ліквідатором повідомлено про їх відхилення у повному обсязі.

8.          Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.
Частиною 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу встановлюється, що з дня введення його в дію подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства "конкурсні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; "поточні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство; "забезпечені кредитори" - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.
Згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Частиною 4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.
Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.
Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 59 КУзПБ з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.
Частиною 3 ст. 59 КУзПБ визначено, що з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, господарський суд здійснює офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України.
Згідно ч. 4 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства, у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом. Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.
Відповідно до інтегрованих карток платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудозбагаченння" в наслідок донарахованих штрафних санкцій та нарахованої пені за борги минулих років обліковується податковий борг на загальну суму 407       251, 95 грн в тому числі: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів - 285       694, 75 грн та податок на прибуток приватних підприємств - 121 557, 20 грн.
Станом на 16.05.2018 сума боргу для приєднання кредиторських вимог, яка не заявлена в судовому порядку, складає 79  636, 20 грн в тому числі: податок на додану вартість вироблених в Україні товарів - 58  209, 50 грн та податок приватних підприємств - 21  426, 70 грн, які нараховані з 2013 по 2015 роки.
Ліквідатором в поданому повідомленні № 02-18/68 від 23.07.2020, відхилено грошові вимоги заявника у повному обсязі з підстав пропуску строків для нарахування штрафних санкцій визначених статтею 232 Господарського кодексу України  та з підстав пропуску строку звернення до суду з кредиторськими вимогами визначеного статтею 258 Цивільного кодексу України.
Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 
Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Так позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Суд зазначає, що у зобов`язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов`язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконане.
При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3 та 4 статті 267 Цивільного кодексу України).
Суд зазначає, що законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного.
При застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (стаття 267 Цивільного кодексу України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.
Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначено, що сума боргу у розмірі 79  636, 20 грн була нарахована Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області за період з 2013 по 2015 роки (остання дата 28.07.2015), однак заявник звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області 27.06.2018 з відповідною заявою, а отже суд з урахуванням строку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України застосовує наслідки спливу позовної давності.
Таким чином, суд дійшов висновку, що грошові вимоги у розмірі 79  636, 20 грн  заявлені з пропуском строку позовної давності. 
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відхилення грошових вимог Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області у сумі 39  459, 14 грн (пеня нарахована на заборгованість з податку на додану вартість), оскільки із доданого до заяви розрахунку заборгованості вбачається, що такі вимоги були нараховані у період з 01.07.2013 по 28.07.2014, відповідно строк позовної давності за такими вимогами вже сплив.
Крім того, із розрахунку заборгованості вбачається, що вимоги у сумі 39, 87 грн (пеня нарахована на заборгованість з податку на додану вартість) були нараховані заявником вже після порушення провадження у справі, тобто, після 28.07.2015.
Разом з тим, грошові вимоги Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області у сумі 40  137, 19 грн підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "РУДОЗБАГАЧЕННЯ", з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 8 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається, зокрема, про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.
Частинами 1, 2 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.
Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію (ч. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства).
Враховуючи, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2015 було порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "РУДОЗБАГАЧЕННЯ" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, відповідно перебіг позовної давності зупинився з 28.07.2015.
Із поданих розрахунків заборгованості вбачається, що грошові вимоги Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області у сумі 40  137, 19 грн було нараховано у період з 28.07.2014 по 28.07.2015, з яких 21 426, 70 грн. - пеня нарахована на заборгованість з податку на прибуток приватних підприємств та 18  710, 49 грн - пеня нарахована на заборгованість з податку на додану вартість.
Таким чином, зазначені вимоги підлягають визнанню судом та включенню до реєстру вимог кредиторів.
Враховуючи наведене, грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області підлягають частковому визнанню  у сумі 40  137, 19 грн (6 черга задоволення). 
Грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області у розмірі 39  499, 01 грн підлягають відхиленню.

9.          Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України       підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області підлягає задоволенню частково.
Керуючись статтями 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 у справі № 904/6275/15 задовольнити частково.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2020 у справі №  904/6275/15 скасувати.
Прийняти нове рішення.
Визнати частково грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на суму 3 524, 00 грн. - судовий збір (1 черга задоволення), 40  137, 19 грн (6 черга задоволення). 
Грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області у розмірі 39     499, 01 грн - відхилити.
Зобов`язати ліквідатора включити грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "РУДОЗБАГАЧЕННЯ" згідно вимог Кодексу України з процедур банкрутства у сумі на суму 3 524, 00 грн. - судовий збір (1 черга задоволення), 40  137, 19 грн (6 черга задоволення).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повне судове рішення  складено 07.12.2020 

Головуючий суддя                                                                              Л.А. Коваль 
Суддя                                                                                                  І.О. Вечірко
Суддя                                                                                                   В.О. Кузнецов