ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 826/523/16
адміністративне провадження № К/9901/19790/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві
на постанову  Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.03.2016 року (суддя Келеберда В.І.)
та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2016 року (головуючий суддя Парінов А.Б., судді: Грибан І.О., Губська О.А.)
у справі № 826/523/16
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрХотелІнвест Компані»
до Головного управління ДФС у м. Києві
про  визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 

У С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УкрХотелІнвест Компані» (далі - позивач, Товариство) звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, податковий орган), в якому  просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення, якими збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток та за платежем податок на додану вартість, зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, зменшено суму бюджетного відшкодування, зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість та нараховано штрафні санкції за порушення приписів «Положення про ведення касових операцій в національній валюті в Україні».
Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 24.03.2016 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2016 року, позов задовольнив. 
Визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення від 05.01.2016 року № 0000031304, № 0000021304, № 000061304, № 0000041304, № 0000051304, № 0000381304. 
Приймаючи рішення, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, податковий орган звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Податковий орган зазначає, що судами попередніх інстанцій не в повному обсязі досліджені докази, надані відповідачем.
Доводи касаційної скарги повторюють доводи апеляційної скарги.
Відзив на касаційну скаргу податкового органу від позивача на адресу Суду не надходив, що не перешкоджає касаційному перегляду судових рішень.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами справи передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом проведено планову виїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог законодавства, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2013 року по 31.12.2014 року, за результатами якої складено акт від 17.12.2015 року №1/26-15-13-04-03-15/37080867.
Висновками акта перевірки, зокрема, встановлено порушення: 
- п. 44.1 ст. 44, пп. 14.1.228 п.14.1 ст. 14, п. 138.2, п. 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 254 419 грн за 2013 рік, завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 657 269 грн за 2014 рік;
- п. 185.1 ст. 185, п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено суму ПДВ у розмірі 390 352 грн, завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 15 750 грн та завищено залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у у розмірі 193 056 грн.;
- абз. 3 п. 2.11 гл.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні;
На підставі акта перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 05.01.2016 року:
- №0000031304, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 381 628,50 грн (за основним платежем 254 419 грн, за штрафним (фінансовими ) санкціями 127 209 грн);
- № 0000021304, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1 657 269 грн;
- № 0000061304, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 523 272 грн (за основним платежем 348 848 грн, за штрафним (фінансовими ) санкціями 174 424 грн.);
- № 0000041304, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 15 750 грн, нараховано штрафні санкції у розмірі 7  875 грн;
- № 0000051304, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 234 560 грн;
- № 0000381304, яким застосовано штрафні санкції у розмірі 134 496, 79 грн. 
За приписами частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що підставою для висновку податкового органу про наявність порушень були наступні обставини, які відображені в акті, а саме: 
- до складу операційної діяльності безпідставно включено заохочувальну винагороду, нараховану і сплачену на користь ТОВ «Юкреніан менеджмент хотел компані» в результаті чого завищено задекларовані позивачем показники у рядку 05.1 Декларацій у розмірі 2 995 787, 50 грн; 
- підприємством не забезпечено складання звітів про використані кошти на суму 541  987,19 грн.
Суди першої та апеляційної інстанції встановили, що Товариством (замовник) укладено з ТОВ «Юкреніан менеджмент хотел компані» (виконавець) договір від 31.12.2012 про надання консультаційних послуг.
На підтвердження виконання умов договору позивачем надано копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг).
Відповідно до актів здачі-приймання робіт (надання послуг) позивачем надано Перелік наданих послуг за кожний місяць з 2013 року по 2014 рік з детальним зазначенням наданих послуг. 
В матеріалах справи містяться рахунки на оплату консультаційних послуг, наданих ТОВ «Юкреніан менеджмент хотел компані» та відповідні податкові накладні.
На підтвердження фактичного виконання умов договору позивачем долучено до матеріалів справи звіти щодо підбору персоналу, рекомендації щодо управлінської діяльності мережі ІВIS, звіт про проведені тренінги, звірка звіту про прибутки та збитки, статистична інформація щодо аналізу ринку послуг у сфері готельного бізнесу, проект бюджету, матрикс звіти.
Проаналізувавши надані товариством документи, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що фактичне виконання договору з ТОВ «Юкреніан менеджмент хотел компані» підтверджується первинними документами та прослідковується зв`язок з господарською діяльністю платника податку.
Доводи касаційної скарги в цій частині зводяться до того, що чисельність працюючих ТОВ «Юкреніан менеджмент хотел компані» складає 3 особи.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що як вказано в умовах договору, ТОВ «Юкреніан менеджмент хотел компані» належить до групи «АККОР», що спеціалізується на діяльності в сфері готельного господарства, має розвинуту мережу про всьому світу та здійснює діяльність під торговельною маркою ІВIS.
Наведене підтверджується матеріалами, наданими на доведення виконання умов договору, що містять логотип ІВIS.
Податковим органом в касаційній скарзі не спростовано можливість контрагента позивача використовувати у своїй діяльності напрацювання та можливості групи «АККОР», до якої входить ТОВ «Юкреніан менеджмент хотел компані».
Враховуючи викладене, Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про безпідставність тверджень відповідача про неправомірне формування податкового кредиту та віднесення вартості товарів до валових витрат за наслідками таких операцій.
Також, відповідачем при проведенні перевірки з`ясовано, що з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року з каси підприємства було видано готівкові кошти з оформленням видаткових касових ордерів по суб. рахунку 3721 на загальну суму 606 807, 17 грн.
В акті перевірки зазначено, що позивачем в період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року не було забезпечено складання звітів про використання коштів на загальну суму 541 987, 19 грн, чим порушено абз.3 п. 2.11 гл.2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637.
Підставою для такого висновку відповідача стала та обставина, що в період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року з каси підприємства було видано готівкові кошти з оформленням видаткових касових ордерів на загальну суму 606 807,17 грн, а загальна сума коштів, що були витрачені на господарські потреби, та на які складено звіти про використання коштів, становить 64 819,98 грн. Решту готівкових коштів в сумі 541 987,19 грн. своєчасно повернуто до каси підприємства без складання звітів про використання коштів.
Судами попередніх інстанцій встановлено та не спростовано доводами касаційної скарги, що акт перевірки не містить посилання на первинні документи (звіти, ордери) із зазначенням конкретних сум, що підтверджували б порушення позивачем абзацу 3 пункту 2.11 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637 та застосування фінансових санкцій у визначеному розмірі.
Висновки зроблені податковим органом на підставі довідки, наданої підприємством, в якій зазначено про використання лише частини виданих коштів на господарські потреби та про повернення невикористаних коштів (том 1 арк. с. 50).
Перевірку первинних документів на підтвердження чи спростування зазначених обставин податковим органом не проведено.
До матеріалів справи позивачем надано звіти про використання коштів, в яких заповнено відповідну графу про повернення невикористаних коштів за касовими ордерами та відповідні касові ордери, які були видані у період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року.
Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що надані докази спростовують наведені висновки відповідача.
В свою чергу, доводи касаційної скарги в цій частині зводяться до того, що судами не взято до уваги вищезазначену довідку.
Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог абзацу 3 пункту 2.11 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», не відповідають дійсним обставинам справи.
Враховуючи викладене, Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що відповідачем не доведено правомірність винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Доводи касаційної скарги податкового органу зводяться виключно до повторення доводів апеляційної скарги, яким надано оцінку судом апеляційної інстанції, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, податковим органом не зазначено.
Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги
Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій  виконано  всі  вимоги  процесуального  законодавства, всебічно  перевірено  обставини  справи,  вирішено  справу  у  відповідності  до  норм  матеріального  права, постановлено  обґрунтовані  рішення,  в  яких  повно  відображені  обставини,  що  мають  значення  для  справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.
Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення. 
Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.03.2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2016 року у справі № 826/523/16 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

          Головуючий суддя	  	  І.А. Васильєва	
Судді:	  	  С.С. Пасічник	
 	  	  В.П. Юрченко