Постанова
Іменем України
 
19 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 732/1187/18
провадження № 61-9095св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 , 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Городнянська міська рада Чернігівської області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 26 травня 2020 року у складі колегії суддів: Мамонової О. Є., Висоцької Н. В., Шитченко Н. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2018 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Городнянська міська рада Чернігівської області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою.
 
Позовна заява мотивована тим, що вона і ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 .
Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до неї здійснено реальний поділ житлового будинку АДРЕСА_1 із надвірними будівлями. При цьому у власність ОСОБА_3 виділено 51/100 частину житлового будинку, а їй виділено у власність -49/100 частин. 
У подальшому ОСОБА_3 відчужила свою частину житлового будинку із надвірними будівлями ОСОБА_2 .
Після реального поділу житлового будинку з надвірними будівлями між співвласниками склався традиційний порядок користування земельною ділянкою відповідно до розташування частин житлового будинку та надвірних будівель, виділених відповідно кожному співвласнику рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2011 року. Однак після набуття ОСОБА_2 права власності на частину житлового будинку із надвірними будівлями між ними постійно виникають конфлікти з приводу порядку користування земельною ділянкою.
Рішенням п`ятої сесії сьомого скликання Городнянської міської ради Чернігівської області від 07 червня 2018 року їй надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі при наданні їх у приватну власність орієнтовною площею 0,0300 га по АДРЕСА_1 .
Враховуючи постійні конфлікти та відсутність згоди ОСОБА_2 щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою, вона позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання безоплатно у власність частини земельної ділянки. Досягти домовленостей з приводу дотримання правил добросусідства, визначення порядку користування земельною ділянкою не вдалось. Договір конкретного користування земельною ділянкою між співвласниками з моменту виникнення спільної часткової власності не укладався.
На підставі вказаного ОСОБА_1 просила суд встановити порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом виділення у користування частин земельної ділянки їм як співвласникам житлового будинку відповідно до часток кожного у домоволодінні та з урахуванням висновку експерта. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області                              від 21 листопада 2019 року у складі судді Березовського О. Д. позов ОСОБА_1 задоволено.
Встановлено порядок користування земельною ділянкою по                               АДРЕСА_1 , яка перебуває у спільному користуванні ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , які є співвласниками будинку АДРЕСА_1 , відповідно до другого варіанту висновку експерта № 05-19 судової земельно-технічної експертизи від 26 липня 2019 року.
Виділено у користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0285 га (під будинком - 0,0046 га, під господарськими будівлями - 0,0021 га, під прибудинковою територією - 0,0218 га ) по розміру та конфігурації, вказаним у додатку № 1.2 до висновку експерта № 05-19 судової земельно-технічної експертизи від 26 липня 2019 року.
Виділено у користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0299 га (під будинком - 0,0044 га, під господарськими будівлями - 0,0013 га, під прибудинковою територією - 0,0242 га ) по розміру та конфігурації, вказаним у додатку № 1.2 до висновку експерта № 05-19 судової земельно-технічної експертизи від 26 липня 2019 року.
Визначено ОСОБА_1 і ОСОБА_2 земельну ділянку для спільного користування по АДРЕСА_1 площею 0,0063 га, розташовану у межах, вказаних у додатку № 1.2 до висновку експерта № 05-19 судової земельно-технічної експертизи                      від 26 липня 2019 року, а саме від т. А до т. М - 12,82 м, від т. М до т. Л -          5,10 м, від т. Л до т. К - 2,60 м, від т. К до т. І - 1,14 м, від т. І до т. Е - 2,08 м, від т. Е до т. Д - 7,62 м, від т. Д до т. А - 5,64 м.
Визначено ОСОБА_1 і ОСОБА_2 земельну ділянку для спільного користування по АДРЕСА_1 площею 0,0011 га, розташовану у межах, вказаним в додатку № 1.2 до висновку експерта № 05-19 судової земельно-технічної експертизи                   від 26 липня 2019 року, а саме від т. И до т. З - 2,62 м, від т. З до т. У - стіна будинку, від т. У до т. Т - 1,0 м, від т. Т до т. Ф - 2,41 м, від т. Ф до т. И.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352,40 грн та витрати за проведення експертизи у розмірі 3 113,74 грн. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що між сторонами постійно виникають суперечки з приводу користування спільною земельною ділянкою, у добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку користування спільною земельною ділянкою, внаслідок чого обидві сторони позбавлені можливості реалізувати своє право на отримання безоплатно у власність частини земельної ділянки. Встановлюючи порядок користування земельною ділянкою відповідно до другого варіанту запропонованого експертом у висновку експерта № 05-19 судової земельно-технічної експертизи від 26 липня 2019 року, суд виходив із того, що цей варіант користування спірною земельною ділянкою більш прийнятний з огляду на взаємовідносини сторін, оскільки передбачає можливість окремого користування сторонами земельними ділянками без потреби узгодження позивачем з відповідачем можливості проїзду (заїзду) техніки до її земельної ділянки, що у майбутньому може звести нанівець конфліктні ситуації, які постійно виникають між сторонами з приводу користування земельною ділянкою.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 26 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області                           від 21 листопада 2019 року змінено в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, встановивши його відповідно до доповнення до висновку експерта № 05-19 судової земельно-технічної експертизи від 26 липня 2019 року.
Виділено у користування ОСОБА_1 земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0292 га (на плані позначена зеленим кольором), у тому числі:            під будинком - 0,0046 га; під господарськими будівлями - 0,0023 га; під прибудинковою територією - 0,0223 га; всього - 0,0292 га. Земельна ділянка площею 0,0292 га (на плані позначена зеленим кольором) розташована в межах: від т. Е до т. Ж - 2,88 м, від т. Ж до т. З - лінія розділу будинку, від т. З до т. И - 2,62 м, від т. И до т. В - 26,58 м, від т. В до т. С - 4,05 м, від т. С до            т. Р - 15,05 м, від т. Р до т. П - лінія розділу сараю, від т. П до т. О - 2,80 м, від т. О до т. Н - 5,60 м, від т. Н до т. М - 3,48 м, від т. М до т. Л - 3,63 м,             від т. Л до т. К - 2,60 м, від т. К до т. І - 1,63 м, від т. І до т. Е - 2,10 м.
Виділено у користування ОСОБА_2 земельну ділянку будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0306 га (на плані позначена синім кольором), у тому числі:                 під будинком - 0,0044 га; під господарськими будівлями - 0,0011 га;                  під прибудинковою територією - 0,0251 га; всього - 0,0306 га. Земельна ділянка площею 0,0306 га (на плані позначена синім кольором) розташована в межах: від т. Г до т. Д - 15,73 м, від т. Д до т. Е - 7,62 м, від т. Е до т. Ж - 2,88 м, від т. Ж до т. З - лінія розділу будинку, від т. З до т. И - 2,62 м, від т. И до т. Г - 9,71 м; від т. Т до т. Б - 12,56 м, 3,08 м, 3,09 м, 5,80 м, від т. Б до т. С - 11,46 м, від т. С до т. Р - 15,05 м, від т. Р до т. П - лінія розділу сараю, від т. П до т. О - 2,80 м, від т. О до т. Н - 5,60 м, від т. Н до т. М - 3,48 м, від т. М до           т. Т - 1,50 м.
Земельну ділянку площею 0,0060 га (на плані позначена білим кольором) залишено у спільному користуванні ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Земельна ділянка спільного користування площею 0,0060 га (на плані позначена білим кольором) розташована у межах: від т. А до т. Т - 12,50 м, від т. Т до т. М - 1,50 м, від т. М до т. Л - 3,63 м, від т. Л до т. К - 2,60 м,              від т. К до т. І - 1,63 м, від т. І до т. Е - 2,10 м, від т. Е до т. Д - 7,62 м, від т. Д до т. А - 5,64 м.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що, встановлюючи порядок користування земельною ділянкою відповідно до доповнення                 до висновку експерта № 05-19 судової земельно-технічної експертизи              від 26 липня 2019 року, судом враховано, що за вказаним варіантом сторони користуються земельними ділянками, що відповідають їхнім часткам у праві власності у домоволодінні, права співвласників домоволодіння щодо користування нерухомим майном не порушуються. Обидві сторони мають безперешкодний доступ до своїх частин земельної ділянки та домоволодіння. При цьому судом враховано розміщення на земельній ділянці майна позивача - вбиральні, яка за запропонованим варіантом доповнення до висновку експерта знаходиться на земельній ділянці, що виділяється їй у користування.
Також за вказаним варіантом доповнення до висновку експерта вбачається можливим проїзд обох співвласників до виділених їм частин земельних ділянок, розташованих у глибині двору, який є достатнім за площею для руху транспортних засобів, сільськогосподарської техніки.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                від 23 червня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Підставами касаційного оскарження є порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції всупереч положенням статті 367 ЦПК України вийшов за межі доводів апеляційної скарги та на підставі недопустимих доказів, а саме доповнень до висновку експерта від 26 липня 2019 року, змінив законне і обґрунтоване судове рішення.
Відзив на касаційну скаргу учасниками справи не подано
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2011 року у справі № 2-3/11р проведено поділ вищевказаного житлового будинку в натурі, зокрема: виділено у власність ОСОБА_3 51/100 частину домоволодіння, а саме: в житловому будинку А-1 кімнату 1-6 площею               21 кв. м, кімнату 1-7 площею 6,8 кв. м, у прибудові а-1 частину сіней 1-1 площею 9,2 кв. м, всього у житловому будинку 37 кв. м, сарай Б-1 площею 11,4 кв. м, ворота з хвірткою (1/2 частини), огорожу з проміжками               (1/2 частини), огорожу суцільну (1/2 частини); виділено у власність ОСОБА_1 49/100 частин домоволодіння, а саме в житловому будинку А-1 кімнату 1-5 площею 7,3 кв. м, кухню 1-4 площею 10,7 кв. м, коридор 1-3 площею 4,6 кв. м, в прибудові а-1 котельню 1-2 площею 7,4 кв. м, частину сіней 1-1 площею 7,1 кв. м, всього у житловому будинку з прибудовою              37 кв. м., у надвірних будівлях: сарай площею 20,8 кв. м, ворота з           хвірткою (1/2 частини), огорожа з проміжками (1/2 частини), огорожа суцільна (1/2 частини).
 
22 листопада 2017 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 укладено договір дарування частки житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області             Совою В. Ф. та зареєстрований в реєстрі за № 2872, згідно з яким останній набув право власності на 51/100 частин житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .
 
Таким чином, на час розгляду справи ОСОБА_1 належить на праві власності 49/100 частин, а ОСОБА_2 - 51/100 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
 
Земельна ділянка по АДРЕСА_1 загальною площею 0,07 га була передана безкоштовно ОСОБА_4 (попередньому власнику будинку) у приватну власність для обслуговування будинку на підставі рішення виконавчого комітету Городнянської міської Ради народних депутатів від 17 вересня 1996 року № 201.
 
Рішенням Городнянської міської ради Чернігівської області від 05 квітня  2018 року надано ОСОБА_5 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі при наданні їх у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на землях міської ради, орієнтовною площею 0,0350 га по АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Городнянської міської ради Чернігівської області від 07 червня 2018 року ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі при наданні їх у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на землях міської ради, орієнтовною площею 0,0300 га по АДРЕСА_1 .
 
Між сторонами існує спір з приводу порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .
 
Ухвалою Городнянського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2018 року у справі призначена судова будівельно-технічна експертиза.
 
Згідно з висновком експерта № 05-19 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 26 липня 2019 року площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 складає 0,0658 га.
На розгляд суду було запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між співвласниками житлового будинку відповідно до часток у праві власності у будинку. Варіанти детально викладені в дослідницькій частині та показані на планах в додатках, варіант № 1 - додаток № 1.1, варіант № 2 - додаток № 1.2.
 
Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції протокольною ухвалою суду від 11 лютого 2020 року у судове засідання було викликано експерта для дачі усних пояснень щодо його висновку.
 
Експертом Солдатовою В. С. були надані доповнення до висновку експерта від 26 липня 2019 року № 05-19 та запропоновано ще один варіант порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , за яким: власнику 49/100 частин житлового будинку ( ОСОБА_1 ) пропонується земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0292 га (на плані позначена зеленим кольором), крім того, земельна ділянка спільного користування площею 0,0060 га (на плані позначена білим кольором) у тому числі: під будинком - 0,0046 га, під господарськими будівлями - 0,0023 га, під прибудинковою територією - 0,0223 га, всього - 0,0292 га; власнику 51/100 частини житлового будинку ( ОСОБА_2 ) пропонується земельну ділянку будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0306 га (на плані синім кольором), крім того, земельна ділянка спільного користування площею 0,0060 га (на плані білим кольором), у тому числі: під будинком - 0,0044 га, під господарськими будівлями - 0,0011 га, під прибудинковою територією - 0,0251 га, всього - 0,0306 га.
 
2. Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
 
Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення є законним і обґрунтованим та підстав для його скасування немає.
 
Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
 
Відповідно до статей 319, 358 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
 
Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно, зокрема, до права користування земельною ділянкою.
 
Стаття 88 ЗК України визначає, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором,             а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. 
Право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).
 
При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, та наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. 
 
Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.
 
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2017 року у справі № 6-841цс16 і від 01 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16. 
 
Судом установлено, що у справі проведено судову будівельно-технічну експертизу.
За варіантом № 1 (додаток № 1.1) порядку користування спірною земельною ділянкою пропонується для спільного користування сторін одна земельна ділянка площею 0,0060 га, із якої можливий проїзд до земельної ділянки, що пропонується виділити ОСОБА_2 . 
Однак, судом установлено, що за вказаним варіантом доступ позивача і можливість проїзду (в`їзду) техніки до її земельної ділянки буде фактично унеможливлено, оскільки запропонована експертом конфігурація земельних ділянок і наявність у спільному користуванні колодязя перешкодить це зробити через двір спільного користування.
За варіантом № 2 (додаток № 1.2) порядку користування спірною земельною ділянкою пропонується для спільного користування сторін дві земельні ділянки площами 0,0063 га і 0,0011 га. 
Однак, судом установлено, що за вказаним варіантом у позивача є можливість проїзду (в`їзду) техніки до її земельної ділянки через двір спільного користування, але вбиральня площею 0,0002 га, якою користується ОСОБА_1 , знаходиться на земельній ділянці, що пропонується виділити у користування ОСОБА_2 . За вказаним варіантом ширина проїзду до земельної ділянки, що пропонується виділити ОСОБА_2 , становить 2,41 кв. м, тобто менше 3 кв. м, що не відповідає вимогам            ДБН360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».
 
Колегія суддів звертає увагу, що при встановленні порядку користування земельною ділянкою необхідно виходити із того, що наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи, тобто такий порядок повинен максимально забезпечити усім співвласникам безперешкодний доступ і вільне користування належною їм частиною будинку та господарськими будівлями і спорудами, тому суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у цій справі вказане забезпечує саме запропонований експертом варіант у додатку № 3.1 до висновку експерта від 26 липня             2019 року № 05-19. 
 
Судом враховано, що за вказаним варіантом висновку експерта сторони користуються земельними ділянками, що відповідають їхнім часткам у            праві власності у домоволодінні, права співвласників домоволодіння          щодо користування нерухомим майном не порушуються. Обидві сторони              мають безперешкодний доступ до своїх частин земельної ділянки та домоволодіння.
Також за вказаним варіантом забезпечений проїзд обох співвласників до виділених їм частин земельних ділянок, розташованих у глибині двору, який є достатнім за площею для руху транспортних засобів, сільськогосподарської техніки.
Крім того, виділена відповідно до даного варіанту земельна ділянка у користування ОСОБА_2 територіально суміжна із земельною ділянкою домоволодіння по АДРЕСА_2 , в якому він зареєстрований і проживає, що значно мінімізує конфліктні ситуації між сторонами і дасть можливість дотримуватися правил добросусідства.
 
Твердження заявника, що висновки суду апеляційної інстанції ґрунтуються на підставі недопустимих доказів є безпідставним, оскільки відповідно до частини п`ятої статті 102 ЦПК України суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку, а згідно з частиною першою статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. 
З урахуванням вказаного, суд апеляційної інстанції, виконуючи завдання цивільного судочинства, повно встановивши обставини справи та надавши належну оцінку доказам, поданим сторонами, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення про встановлення способу користування спірною земельною ділянкою, який найбільше відповідає інтересам сторін. 
 
Також безпідставними є доводи заявника про вихід суду за межі доводів апеляційної скарги, оскільки згідно з частиною четвертою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Крім того, на суд покладений обов`язок вирішити спір, переданий на його розгляд. Колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог частини другої статті 5 ЦПК України визначив ефективний спосіб захисту         порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду.
 
Таким чином, доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду попередньої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який обґрунтовано їх спростував. 
 
У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому його відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.
 
Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Постанову Чернігівського апеляційного суду від 26 травня 2020 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Н. Ю. Сакара
 
О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян