Ухвала
22 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 751/1938/20
провадження № 61-17881ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 серпня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, 
ВСТАНОВИВ:
30 листопада 2020 року подана касаційна скарга Державної казначейської служби України на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 серпня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Касаційна скарга подана на судові рішення, ухвалені у малозначній справі.
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають правовим висновкам, сформованим у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц. 
Зазначені доводи заявника вказують на неоднакове застосування судами одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах, є істотними та підлягають перевірці за матеріалами справи, оскільки свідчать про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 
Доводи касаційної скарги свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для розгляду справи судом касаційної інстанції.
Згідно із пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Касаційна скарга містить клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати до ухвалення судового рішення у справі обґрунтоване тим, що заявник не має змоги сплатити судовий збір своєчасно. 
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Вказана правова норма не передбачає звільнення відповідача від сплати судового збору за оскарження судових рішень у касаційному порядку, тому клопотання заявника не підлягає задоволенню.
Варто зазначити, що відмова у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання позову, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10 510 грн).
Ціна позову ОСОБА_1 складає 8 360,73 грн, 1 відсоток від якої становить 83,61 грн.
За таких обставин за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 681,60 грн (840,80*200%), про що надати відповідний документ або документ, що підтверджує підстави звільнення його від сплати судового збору.
Судовий збір за подання касаційної скарги має бути зараховано за платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». 
Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити Державній казначейській службі України у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати до ухвалення судового рішення у даній справі.
Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 серпня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 30 жовтня 2020 року залишити без руху.
Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.
У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Суддя                                                                                                                        С. О. Карпенко