УХВАЛА

04 січня 2021 року  
Київ
справа №540/2932/20
адміністративне провадження №К/9901/35598/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року 
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року
у справі №540/2932/20
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 
про визнання протиправними та скасування постанов,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Великолепетиського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савченко Є.С. від 08 вересня 2020 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду у сумі 1700,00 грн. та від 23 вересня 2020 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду у сумі 3400,00 грн. у виконавчому провадженні №62865397.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року, в задоволені позову відмовлено.
23 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі №540/2932/20.
Відповідно до частини першої    статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)    за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Згідно із частиною третьою статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Положеннями статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Предметом касаційного оскарження в зазначеній справі є визнання незаконною та скасування постанов державного виконавця про накладення штрафів за невиконання рішення суду у сумі 1700,00 грн. та за повторне невиконання рішення суду у сумі 3400,00 грн. відповідно.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень дану справу розглянуто за правилами статті 287 КАС України.
При цьому, оскаржуючи судові рішення, прийняті за правилами статті 287 КАС України, ОСОБА_1 , посилаючись на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у поданій касаційній скарзі зазначає, що остання     стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Зокрема, позивач звертає увагу на потребу у тлумаченні та формуванні правового висновку Верховним Судом стосовно застосування норми права, викладеної в останньому реченні частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: чи поширюється дія цієї норми при надсиланні виконавцем всієї кореспонденції боржнику, чи лише повідомлення про початок виконавчого провадження.
При цьому скаржник вказує на те, що суди попередніх інстанцій застосували дану правову норму при ухваленні оскаржуваних судових рішень, що на переконання позивача свідчить про протиправність постанови відповідача та помилковість висновків судів першої та апеляційної інстанцій при вирішенні даного спору по суті позовних вимог.
Отже, проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
У касаційній скарзі позивач зазначає, що підставою касаційного оскарження судових рішень є пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме застосування судами попередніх інстанцій норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі №554/13475/15-ц, від 06 вересня 2019 року у справі №П/811/13/17, від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18, від 27 лютого 2020 року у справі 814/1469/17 та постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі 3  751/3840/15-ц, від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17.
Отже, доводи, які викладені в касаційній скарзі, вказують на наявність обставин, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин, вказаних скаржником в касаційному порядку в межах доводів касаційної скарги.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями    12, 287, 328, 330, 334 КАС України    в редакції    Закону № 2147-VІІІ, Суд-
УХВАЛИВ:
1.  Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року  та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року у справі №540/2932/20.
2.  Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
3. Витребувати з Херсонського окружного адміністративного суду справу №540/2932/20.
4.  Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду