Дата документу 24.11.2020 Справа № 335/1161/17

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №335/1161/17        Головуючий у 1 інстанції: Шалагінова А.В.
Провадження № 22-ц/807/2664/20        Суддя-доповідач: Дашковська А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» листопада 2020 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:        Дашковської А.В.,
суддів:        Подліянової Г.С.,
       Кочеткової І.В.,
секретар:        Волчанова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про відновлення права, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, 

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнила, до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про відновлення права, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17.11.2009 року між нею та відповідачем укладено договір № 2030 про надання послуг з газопостачання до будинку АДРЕСА_1 . В будинку було встановлено лічильник П-4 «Галус» № 002165270, 1994 року випуску.
23.09.2015 року представниками відповідача було складено акт, яким встановлено порушення у вигляді підозри на порушення пломби заводу виробника на лічильному механізмі, унеможливлення виявлення дефекту лічильника шляхом зовнішнього огляду. Цього ж дня представники відповідача склали акт про демонтаж лічильника для проведення експертизи. За наслідками проведення експертизи встановлено порушення пломби повірника, подряпини та пошкодження на лічильному механізмі відсутні, знімається відліковий механізм, похибка замірів перевищує допустиму величину, – що суперечить змісту акту про порушення.
У листопаді 2015 року вона отримала акт-претензію від 26.11.2015 року із зазначенням показань лічильника 90879, акт про не допуск від 25.11.2015 року із зазначенням заборгованості 50307,50 грн., попередження про припинення газопостачання із зазначенням розміру заборгованості 50462,25 грн., акт про відключення від 30.11.2015 року із зазначенням заборгованості 50283,38 грн.
30.11.2015 року газопровід будинку був відключений працівниками відповідача від системи газопостачання шляхом механічного від`єднання відводу газопроводу від діючого газопроводу.
Через відмову відповідача у придбанні та встановленні лічильника, вона була змушена самостійно придбати лічильник «Метрикс» вартістю 728,00 грн. від встановлення цього лічильника відповідач ухилявся протягом 5 місяців, і встановив його лише 22.03.2016 року після направлення позивачем скарги до НКРЕПП.
У листопаді 2017 відповідач відновив газопостачання. Незважаючи на проведення позивачем оплати за послуги газопостачання, 27.11.2019 року відповідач знов припинив газопостачання без відповідних підстав. За цим фактом вона звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину.
Вважала дії відповідача щодо відключення її від газопостачання такими, що суперечать Правилам надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, Кодексу газорозподільних систем.
Протиправними діями відповідача їй спричинено моральні страждання, що полягають в порушенні звичного укладу життя у зв`язку із відсутністю опалення будинку в зимовий період, та у період з 30.11.2015 року по 20.11.2017 року та з 27.11.2019 року по час звернення до суду, у зв`язку з чим вона змушена докладати додаткові зусилля для організації свого життя, звертатись до різних інстанцій та до суду з метою відновлення порушених прав. Нею було отримано сильний психологічний стрес, погіршився стан здоров`я, підвищувався тиск, неодноразово було запаморочення свідомості, внаслідок чого у січні 2017 року вона втратила рівновагу, впала та отримала струс мозку, перебувала на стаціонарному лікуванні. Моральну шкоду оцінила у розмірі 10 000 грн.
На підставі зазначеного просила визнати дії відповідача по відключенню її будинку від послуг газопостачання неправомірними, зобов`язати відповідача відновити газопостачання, стягнути з відповідача на її користь компенсацію моральної шкоди розміром 10 000,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору розміром 1 000,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 500,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2017 року позов задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 15 листопада 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Запоріжгаз» відхилено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року касаційну скаргу ПАТ «Запоріжгаз» задоволено частково. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15 листопада 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на виконання вимог приєднання, відсутність заборгованості за отримані послуги, нез`ясування дійсного розміру заборгованості, не встановлення самовільного відновлення газопостачання, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, вирішити питання про судові витрати.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що будь-які зауваження позивача з приводу дій представників газорозподільної організації в актах відсутні, ОСОБА_1 на засідання експертної комісії не з`явилась, відповідно до висновку експертизи є ознаки порушення кріплення пломби, вина ОСОБА_1 та обставини нарахування заборгованості вже були встановлені у справі №323/1051/16, судом першої інстанції були досліджені всі обставини справи, від позивача на адресу відповідача не надходили заяви та документи з подальшим укладанням договору приєднання з метою приєднання об`єкту до газорозподільної системи, позивач не здійснила жодних заходів, визначених законодавством, спрямованих на реалізацію прав з приєднання до ГРМ, надання послуг з розподілу природного газу та послуг його постачання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності дій відповідача щодо відключення будинку позивача від газопостачання.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції. 

Матеріалами справи підтверджується, що 17.11.2009 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Запоріжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», укладено договір №2030 про надання послуг з газопостачання у будинок АДРЕСА_1 , на підставі якого позивачем отримувались послуги з постачання природного газу від групових резервуарних установок для побутових потреб (т. 1, а.с. 32–33).

23.09.2015 року представниками ПАТ «Запоріжгаз» складений акт № 00000114 про виявлені порушення в правильній роботі лічильника, встановленого в будинку АДРЕСА_1 , згідно з яким представником газопостачальної організації ОСОБА_2 висловлено сумнів у правильній роботі лічильника типу G4 Галлус, зав. № НОМЕР_1 , з показами 90879 куб.м., дата проведення повірки 3 квартал 2010 р. з причин унеможливлення виявлення дефекту лічильника шляхом зовнішнього огляду, зриву або пошкодження пломб газопостачальної організації на лічильнику газу або патрубках лічильника, підозри на порушення пломби заводу-виробника на лічильному механізмі (т. 1 а.с. 13).

На підставі акту № 00000114 від 23.09.2015 року лічильник було демонтовано для проведення експертизи (т. 1, а.с. 14).

Відповідно до висновку експертизи лічильника газу від 30.09.2015 року пломба лічильника порушена, знімається рахунковий пристрій, похибка вимірювань перевищує допустиму величину (т. 1, а.с. 15).

30.09.2015 року відповідачем складено акт-претензію, згідно з яким ОСОБА_1 повідомлено про пред`явлення вимоги про відшкодування збитків. Показання лічильника на момент виявлення порушення – 90 879 куб.м (т. 1, а.с. 12).

29.10.2015 року відповідачем виставлено рахунок ОСОБА_1 на оплату збитків розміром 49 278,76 грн. на підставі акта-претензії від 30.09.2015 року № 549 з приводу виявлених порушень пп. 3 п. 2 розділу ІІ Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 28.10.2014 № 184, пошкодження лічильника та пошкодження пломб на лічильнику, що призводить до заниження показань лічильника, які не могли бути виявлені представником газопостачального/газорозподільного підприємства під час контрольного зняття показань лічильника, а лише після їх експертизи (т. 1, а.с. 10).

10.11.2015 року ОСОБА_1 отримала попередження про припинення газопостачання, згідно з яким станом на 10.11.2015 року за показниками лічильника газу 90 879 куб.м. по особовому рахунку № НОМЕР_2 обліковується заборгованість за послуги з газопостачання в сумі 55 462,25 грн. У попередженні зазначено, що згідно з п. 19 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 № 2246, ОСОБА_1 необхідно вжити заходів щодо погашення заборгованості протягом 10 днів з дня отримання даного повідомлення. У разі не погашення заборгованості за послуги з газопостачання відповідно до п. 6 Правил надання населенню послуг з газопостачання ПАТ «Запоріжгаз» буде змушене припинити газопостачання та вжити заходів щодо подальшого стягнення заборгованості в судовому порядку (т. 1, а.с. 11, 51).

Згідно із актом повернення побутового газового лічильника після контролю метрологічних характеристик від 23.11.2015 року лічильник був запакетований, опломбований пломбою №С23568530 та повернутий ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 16).

25.11.2015 року та 26.11.2015 року представники відповідача здійснили вихід до будинку позивача з метою здійснення відключення будинку від газопостачання з підстав наявності заборгованості, однак позивач їх до будинку не допустила, про що складено відповідні акти (т. 1, а.с. 52, 53).

26.11.2015 року на адресу позивача повторно направлено акт-претензію (т. 1, а.с. 175).

Згідно з актом від 30.11.2015 року газопровід до будинку ОСОБА_1 відключений від системи газопостачання шляхом механічного від`єднання відводу газопроводу від діючого газопроводу у зв`язку з наявністю заборгованості станом на 30.11.2015 року у розмірі 50 283,38 грн. та неодноразовою відмовою у наданні доступу до припинення подачі газу (т. 1, а.с. 173).

Відповідно до акту №473 від 22.03.2016 року ОСОБА_1 було встановлено інший лічильник газу типу G4 Галлус, зав. № 00782159 (т. 1, а.с. 35).

13.11.2019 року ТОВ «Запоріжгаз Збут» надано доручення АТ «Запоріжгаз» на припинення газопостачання ОСОБА_1 , у зв`язку із наявністю простроченої заборгованості станом на 13.11.2019 року в розмірі 49 199,42 грн. (т. 1, а.с. 212).

16.11.2019 року ОСОБА_1 отримала повідомлення про припинення розподілу природного газу з 21.11.2019 року з причин наявності заборгованості розміром 49 199,42 грн. (т. 2 а.с. 25).

27.11.2019 року представниками відповідача складено акт про відмову в доступі до об`єкта споживача для припинення (газопостачання) розподілу природного газу та акт про припинення газопостачання № 1, відповідно до якого ОСОБА_1 проведено припинення газопостачання у зв`язку з поданням постачальником письмової заяви про припинення газопостачання. Припинення газопостачання проведено шляхом механічного від`єднання за допомогою зварювальних робіт газопроводу-вводу (т. 1 а.с. 201, т. 2 а.с. 21).

Відповідно до п. 31 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 № 2246 (далі – Правила № 2246), які були чинні на момент відключення будинку ОСОБА_1 30.11.2015 року, газорозподільне підприємство має право припиняти постачання газу споживачеві у випадках, передбачених у п. 6 цих Правил.

За вимогами п. 6 Правил № 2246, газопостачання на об`єкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог п. 19 цих Правил.

Згідно з п. 19 Правил № 2246, якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання.

У разі неоплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження (з позначкою про його вручення) газопостачальне/газорозподільне підприємство має право відключити споживача від газопостачання (крім випадку, коли споживач на момент відключення пред`явив представникам газопостачального/газорозподільного підприємства платіжний документ, який свідчить про погашення заборгованості в повному обсязі).

Припинення газопостачання не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання.

Судом першої інстанції правильно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що протягом встановленого Правилами №2246 строку (десять днів з дня отримання попередження про припинення газопостачання (10.11.2015 року), ОСОБА_1 заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання не погашена. 
ОСОБА_1 двічі до 30.11.2015 року не допускала представників відповідача до будинку, що підтверджено актами від 25.11.2015 року та від 26.11.2015 року, внаслідок чого 30.11.2015 було проведено відключення газопостачання механічним від`єднанням.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій відповідача щодо відключення будинку ОСОБА_1 від газопостачання 30.11.2015 року.

Колегія суддів приймає до уваги, що рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 15 травня 2017 року у справі №323/1051/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 11 жовтня 2017 року, позов ТОВ «Запоріжгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з газопостачання задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Запоріжгаз Збут» заборгованість за надання послуг з газопостачання у розмірі 6382 грн. 50 коп.
Судом була встановлена наявність вини ОСОБА_1 в порушенні Правил надання населенню послуг з газопостачання, яке тягне за собою відповідальність з відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також, судом першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відключення будинку ОСОБА_1 від газопостачання, яке відбулось 27.11.2019 року було здійснено з дотриманням встановленого Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, порядку на виконання розпорядження ТОВ «Запоріжгаз Збут» у зв`язку із наявністю простроченої заборгованості станом на 13.11.2019 року в розмірі 49 199,42 грн.

За приписами пп. 3 п. 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання.

Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ.

Матеріалами справи підтверджено, що у відповідності до вимог Кодексу газорозподільних систем таке повідомлення було направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом із повідомленням 15.11.2019 року та отримано нею 16.11.2019 (т. 2, а.с. 25). 

ОСОБА_1 не надано ані в суді першої, ані в суді апеляційної інстанцій доказів того, що зазначена в повідомленні заборгованість в розмірі 49 199,42 грн. відсутня. 

Суд врахував вимоги п. 17 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, згідно з якими якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення.

Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам. При необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність здійснення ним заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу, копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника.

Побутовий споживач, що має прострочену заборгованість перед постачальником за послуги з газопостачання, не має права протидіяти постачальнику та/або Оператору ГРМ у заходах із припинення газопостачання та на письмову вимогу постачальника має самостійно припинити власне газоспоживання.

Доводи апеляційної скарги щодо виконання ОСОБА_1 вимог приєднання не заслуговують на увагу, оскільки протилежне було встановлено постановою Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у даній справі.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить. 

Інші наведені в апеляційних скаргах доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди сторін з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишено без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 липня 2020 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 26 листопада 2020 року.

Головуючий        А.В. Дашковська 

Судді:         Г.С. Подліянова 

       І.В. Кочеткова