УХВАЛА

07 грудня 2020 року 
Київ
справа №826/16074/18
адміністративне провадження №К/9901/30821/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Жука А.В.,
перевіривши касаційну скаргу Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі №826/16074/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГП БАЗИС" до Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, треті особи - Багатогалузеве приватне підприємство "БОНУС", Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області,         про звільнення майна з-під арешту,
в с т а н о в и в :
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2019 р.    у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від    03 березня 2020 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2019 р. - скасовано, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГП БАЗИС" до Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, треті особи - Багатогалузеве приватне підприємство "БОНУС", Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області,    про звільнення майна з-під арешту - задоволено.
До Шостого апеляційного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ГП БАЗИС" про ухвалення додаткового рішення.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГП БАЗИС" про ухвалення додаткового рішення у справі    №826/16074/18 задоволено.    Стягнуто з Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ЄДРПОУ 34988236 місцезнаходження: 75100, Херсонська обл., Олешківський р-н., м. Олешки, вул. Пролетарська, 20) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГП БАЗИС» (ЄДРПОУ 35935164, місцезнаходження: 01010, м. Київ, Хрестовий провулок, буд. 2, офіс 405) сплачений судовий збір у розмірі 44 050 (сорок чотири тисячі п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідачем подано касаційну скаргу.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу   підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Так, зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник підставою касаційного оскарження зазначає пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України та зазначає постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 липня 2019 року у справі №916/2691/19.
При цьому, варто зауважити, що недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
З огляду на викладене, справа №916/2691/19 стосується господарських правовідносин, тобто під час розгляду справи суд керувався нормами господарського процесуального права. 
Натомість, у касаційній скарзі не зазначено інших постанов Верховного Суду з обґрунтуванням того, в чому полягає подібність правовідносин, та які саме норми права застосовані у рішенні суду апеляційної інстанції по іншому. 
Крім того, скаржник вказує, що судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною другою та третьою статті 353 КАС України: суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою. 
Такі твердження скаржника спростовуються, оскільки 15 жовтня 2020 року Шостим апеляційним адміністративним судом у письмовому провадженні вирішувався розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення, тобто судом не розглядалась справа по суті, а вирішувалось питання про судові витрати. 
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до правил статей  169,  332 КАС України  касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги (заяви про уточнення касаційної скарги) із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)    статтею 328    цього Кодексу  підстави (підстав) та викладенням відповідних обґрунтувань, із наданням її копії відповідно до кількості учасників справи.
На підставі викладеного, керуючись статтями  169,  328, 330,  332 КАС України,
у х в а л и в :
Касаційну скаргу Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі №826/16074/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГП БАЗИС" до Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, треті особи - Багатогалузеве приватне підприємство "БОНУС", Головне територіальне управління юстиції у Херсонській області,         про звільнення майна з-під арешту -  залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	М. В. Білак	
 	А. В. Жук