ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 р.	Справа № 440/2830/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Рєзнікової С.С. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 31.07.20 року по справі № 440/2830/20
          за позовом        Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
          до        Управління Держпраці у Полтавській області                
          про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови від 09.04.2020 №ПЛ14879/158/АВ/П/ТД-ФС.
          В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на безпідставність тверджень відповідача щодо порушення ФОП ОСОБА_1 ч. 3 ст. 24 КЗпП України, оскільки трудові відносини з ОСОБА_2 оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства. 
          Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року вказаний позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Полтавській області про накладення штрафу від 09.04.2020 №ПЛ14879/158/АВ/П/ТД-ФС, якою на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 47230,00 грн.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Управління Держпраці у Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вимог посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та зазначає, що під час проведення інспекційного відвідування позивачем не надано документів на підтвердження оформлених трудових відносин з ОСОБА_2 .
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідачем винесено наказ від 10.02.2020 №24П "Про проведення заходів державного контролю", відповідно якого доручено провести заходи державного контролю щодо відповідності вимогам законодавства про працю у діяльності ОСОБА_1 .
Відповідно до направлення на проведення заходу державного контролю №242 від 10.02.2020 головному державному інспектору Ковтуну Владиславу Миколайовичу доручено провести інспекційне відвідування на предмет додержання законодавства про працю у діяльності ФОП ОСОБА_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце здійснення діяльності: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .
У подальшому, на підставі вказаних наказу та направлення головним державним інспектором управління Держпраці у Полтавській області Ковтуном Владиславом Миколайовичем  проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , яка виконує найману працю, за результатами якого складений акт від 21.01.2020 №ПЛ14879/158/АВ.
Перевіркою виявлено порушення позивачем вимог статті 24 КЗпП України щодо допущення працівників до роботи без укладення трудового договору.
Так, в ході проведення інспекційного відвідування виявлено, що ОСОБА_2 допущена до роботи фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до укладання трудового договору. 
09.04.2020 заступником начальника управління Держпраці у Полтавській області Великою Н.М. прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ПЛ14879/158/АВ/П/ТД-ФС, якою на фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 47230,00 грн на підставі абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України. 
Позивач не погодився з постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами та оскаржив її до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваного рішення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. № 877-V (далі - Закон №877-V).
Статтею 1 Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
У даному випадку, підставою притягнення до відповідальності ФОП ОСОБА_1 стало встановлення допущення до роботи ОСОБА_2 без оформлення трудового договору, чим порушено вимоги ст. 24 КЗпП України.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Статтею 265 КЗпП України передбачена відповідальність за порушення законодавства про працю.
Так, згідно ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу зокрема в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Таким чином, правовою підставою для винесення постанови про накладення штрафу є, зокрема, встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору.
При цьому, такий факт допуску повинен бути належним чином зафіксований у складеному посадовою особою Держпраці чи її територіального органу акті інспекційного відвідування та доведений належними доказами.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю на момент виникнення та реалізації спірних відносин було визначено Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 4.12.2019 №1132) (далі - Порядок №823).
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України, визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 (далі - Порядок №509).
Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку №823 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
За змістом пунктів 8, 10 Порядку №823 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.
Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.
Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів. Перебіг строку для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування починається з дня, наступного за днем надання об`єктом відвідування документів і пояснень, необхідних для їх проведення.
Відповідно до пункту 18 Порядку №823 у разі відсутності/ненадання документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення та/або надання документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.
Пунктом 2 Порядку №509 визначено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту).
Штрафи накладаються на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.
Пунктами 3, 4 Порядку №509 визначено, що справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.
За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.
Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.
У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.
В ході розгляду справи судом встановлено, що громадянка ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 на підтвердження чого позивачем суду надано копію наказу від 18.0.2020 №1 "Про призначення" згідно якого ОСОБА_2 прийнята на посаду продавця продовольчих товарів.
Про перебування гр. ОСОБА_2 у офіційних трудових відносинах з позивачем також свідчать пояснення надані нею інспектору праці. Зі змісту яких, судом встановлено, що ОСОБА_2 у період з 19.02.2017 по 17.02.2020 працювала у ФОП ОСОБА_3 на посаді продавця продовольчих товарів, а 17.02.2020 звільнилася. 18 лютого 2020 року позивачем гр. ОСОБА_2 запропоновано працювати за домовленістю, після чого остання прибула на робоче місце де її ознайомлено з наказом про прийняття на роботу та внесено запис до трудової книжки.
Крім того, у виказаних поясненнях також зазначено, що 19.02.2020 об 11 год. 35 хв. до магазину завітав покупець, який придбав цигарки, сфотографував ОСОБА_2 за прилавком. Жодних документів він не пред`являв та у ОСОБА_2 не просив. Пізніше їй стало відомо, що це відбулась перевірка.    
Згідно пояснень ФОП ОСОБА_1 на ім`я начальника управління Держпраці в Полтавській області, судом встановлено, що ОСОБА_2 з 19.02.2020 працює у ФОП ОСОБА_1  повідомлення про прийняття працівника на роботу було відправлено у  день її прийняття. 
На підтвердження офіційного працевлаштування ОСОБА_2 позивачем до суду надано також витяг з журналу обліку наказів з кадрових питань. 
На підтвердження того, що неповідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на робота до моменту його допущення до роботи відбулось не з вини позивача, суду надано лист ТОВ "Мега-Інет" від 08.07.2020 №27, згідно якого в період з 18.02.2020 по 19.02.2020 (включно) в абонента ОСОБА_1 мали місце перебої в роботі зв`язку, інтенсивність та тривалість яких не можливо визначити в цей час.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що встановлені Управлінням Держпраці у Сумській області в ході інспекційного відвідування порушення, що стали підставою для застосування до позивача штрафних санкцій за порушення законодавства про працю, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.
В силу ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, Управлінням Держпраці у Сумській області не доведено вчинення позивачем порушення трудового законодавства, відповідальність за яке передбачена абз. 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, у зв`язку з чим оскаржувана постанова від 09.04.2020 №ПЛ14879/158/АВ/П/ТД-ФС  є протиправною та підлягає скасуванню.
Отже, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. 
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Полтавській області  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 року по справі № 440/2830/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.О. Бегунц	
Судді	(підпис)  (підпис) 	С.С. Рєзнікова    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено  12.11.2020 року