Номер провадження: 22-ц/813/1341/20 
Номер справи місцевого суду: 1519/16411/2012
Головуючий у першій інстанції Целух А.П.
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді: Драгомерецького М.М.,
суддів колегії: Громіка Р.Д.,
Дрішлюка А.І.,
при секретарі: Павлючук Ю.В., 

переглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2  та ОСОБА_3  на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 липня 2018 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Одеська міська рада про встановлення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою, -
В С Т А Н О В И В:
12 вересня 2012 року  ОСОБА_6 в інтересах малолітньої доньки, ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Одеська міська рада, Малиновська районна адміністрація в особі органу опіки та піклування, ОСОБА_7 про встановлення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою.
В обґрунтування позову зазначено, що 05 липня 2000 року ОСОБА_8 подарував ОСОБА_6 , 32/100 частини домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка складається в цілому з двох кам`яних житлових будівель, загальною житловою площею 64,3 кв.м. та надвірних споруд: «В», «Г», «Е», «Ж», «И», «К» - шість сараїв, «Д» - гараж, «З» - літня кухня, «Л» - вбиральня, №1-4, 7,8 – огородження, І - мостіння, розташованих на земельній ділянці. 27 травня 2002 року ОСОБА_6 подарувала своїй дочці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 32/100 частини вищезазначеного домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Власником 68/100 частини вищевказаного домоволодіння є ОСОБА_2 . Позивачка стверджує, що між ОСОБА_4 , її матір`ю, ОСОБА_6 , її бабусею, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 склалися неприязні стосунки та конфлікти щодо користування будинком та земельною ділянкою. З огляду на наведене, з метою захисту права користування власністю, ОСОБА_6 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 просила суд визначити порядок користування будинком АДРЕСА_1 .
05 квітня 2017 року ОСОБА_4 у зв`язку із повноліттям, стала позивачем по справі та уточнила заявлені позовні вимоги.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_4   задоволено. Встановлено порядок користування будинком АДРЕСА_1 надавши: співвласникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із загальною часткою 68/100 у користування наступні приміщення та будівлі:
У літ. «А» - житловий будинок з прибудовами літ «а», «а1» наступні приміщення:
2-1- кухня площею 8,5 кв.м.,
2-2- житлова площею 10,4 кв.м.;
2-3- житлова площею 10,7 кв.м.;
2-4- ванна площею 3,7 кв.м.;
У літ. «Б» - житловий будинок з прибудовами літ «б», «б1» наступні приміщення:
3-1- коридор площею 8,5 кв.м.;
3-2 – кухня площею 9,6 кв.м.;
3-3 – житлова площею 13,8 кв.м.;
3-4 – житлова площею 12,4 кв.м.;
3-5 – санвузол площею 3,0 кв.м.;
Усього 80,6 кв.м. у т.ч. житлова- 47,3 кв.м.
Надвірні будівлі:
Літ «И» - сарай;
Літ «З» - літня кухня;
Літ «К» - сарай;
Літ «Е» - сарай;
Літ «Ж» - сарай;
Співвласнику ОСОБА_4 із загальною часткою 32/100 у користування наступні приміщення та будівлі: У літ. «А» - житловий будинок з прибудовами літ «а», «а1» наступні приміщення:
1-1- кухня площею 14,0 кв.м.;
1-2 – житлова площею 7,6 кв.м.;
1-3 – кладовка площею 3,6 кв.м.;
1-4 – житлова площею 12,3 кв.м.;
1-5 – санвузол площею 2,5 кв.м.;
Усього 40,0 кв.м. у т.ч. житлова- 19,9 кв.м.
Надвірні будівлі:
Літ «В» - сарай;
Літ «Г» - сарай;
Літ «Д» - гараж;
Встановлено між ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 згідно другого варіанту судової будівельно-технічної експертизи, тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із загальною часткою 68/100 в особисте користування надано земельну ділянку площею 428 кв.м. з приляганням до фасадної, лівої, правої і задньої зовнішніх меж ділянки, що включає, в тому числі, площу зайняту частиною житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а» (квартира 2), житловим будинком літ. «Б» з прибудовами літ. «б», «б1» (квартира 3), надвірними будівлями літ. «Е» - сарай, літ. «Ж» - сарай, літ. «З» - літня кухня, літ. «И» - сарай, літ. «К» - сарай, літ. «Л» - вбиральня (зруйнована).
Співвласнику ОСОБА_4 із загальною часткою 32/100 в особисте користування надано земельну ділянку площею 201 кв.м. з приляганням до фасадної і правої зовнішніх меж ділянки, що включає, в тому числі, площу зайняту частиною житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а», літ. «а1» (квартира 2) і надвірними будівлями літ. «В» - сарай, літ. «Г» - сарай, «Д» - гараж.
Входи і в`їзди на виділені ділянки запропоновано зберегти існуючі зі сторони вул. Самодіяльної.
Межі, що відокремлюють ділянки особистого користування співвласників домоволодіння по другому варіанту порядку користування земельною ділянкою описано наступним чином:
-Від фасадної межі земельної ділянки з боку вул. Самодіяльної, з відступом 11,10 м. від лівої зовнішньої межі, по осях міжквартирних перегородок відокремлюючих квартири співвласників на всю їх довжину до перетину із зовнішньою стіною прибудови літ. «а», орієнтованої на задню межу земельної ділянки;
-далі по напрямку до задньої межі ділянки, відрізок довжиною 1,50 м.;
-поворот наліво по напрямку до лівої зовнішньої межі ділянки, відрізок довжиною 3,11 м.;
-поворот направо по напрямку до задньої зовнішньої межі ділянки, відрізок довжиною 10,0 м.;
-поворот наліво по напрямку до лівої зовнішньої межі ділянки, відрізок довжиною 2,13 м.;
-поворот направо по напрямку до задньої межі ділянки, відрізок довжиною 3,70 м.;
-поворот направо по напрямку до правої зовнішньої межі ділянки, відрізок довжиною 6,23 м.;
-поворот направо по напрямку до фасадної зовнішньої межі ділянки, відрізок довжиною 12,90 м.;
-поворот наліво по напрямку до правої зовнішньої межі ділянки, відрізок довжиною 4,75 м.;
-поворот направо по напрямку до фасадної зовнішньої межі ділянки, відрізок довжиною 1,0 м.;
-поворот наліво по напрямку до правої зовнішньої межі ділянки до примикання до зовнішньої стіни житлового будинку літ. «Б» орієнтованої на ліву зовнішню межу ділянки, відрізок довжиною 1,0 м.;
-поворот направо уздовж зовнішньої стіни житлового будинку літ. «Б» орієнтованої на ліву зовнішню межу ділянки, відрізок довжиною 1,05 м.;
-поворот наліво уздовж зовнішньої стіни житлового будинку літ. «Б» орієнтованої на фасадну зовнішню межу ділянки до примикання до зовнішньої стіни сараю літ. «В», відрізок довжиною 0,56 м.;
-далі вздовж стіни, яка розділяє житловий будинок літ. «Б» і сарай літ. «В» на всю їх довжину.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 107,30 грн. та вартість сплаченої судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 3 690 грн..
В апеляційній скарзі, адвокат Довженко О.Ю. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційного суду Одеської області визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Заїкін А.П., судді – Вадовська Л.М., Таварткіладзе О.М..
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 липня 2018 року.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 листопада 2018 року справу призначено до розгляду.
Указом Президента України від 29 грудня 2017 року №452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» апеляційний суд Одеської області ліквідовано, утворено Одеський апеляційний суд.
03 січня 2019 року розпочав свою роботу Одеський апеляційний суд, у зв`язку з чим йому була передана для розгляду вказана цивільна справа.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 січня 2019 року справу прийнято до свого провадження.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 січня 2020 року прийнято заяву ОСОБА_3 про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 ..
Розгляд справи призначено на 16 грудня 2020 року, однак згідно із Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин.
Відповідно до розпорядження голови Одеського апеляційного суду про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року №12, у зв`язку з ускладненням епідеміологічної ситуації в м. Одесі та із підтвердженням у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду тимчасово, на час установлення на території м. Одеси рівня епідемічної небезпеки: помаранчевий або червоний, зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинити їх допуск до залів судових засідань.
Відповідачу ОСОБА_3 судові повістки неодноразово надсилались на усі відомі суду адреси, в тому числі на адресу, що була надані відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області, однак уся судова кореспонденція поверталась до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно із ч. 1 ст. 130 ЦПК України розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місце знаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.
Окрім того, згідно із ч. 2 ст. 372ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. При цьому, явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.
Клопотань про відкладення розгляду справи від сторін не надходило.
15 грудня 2020 року від адвоката Сєдової Л.П. в інтересах ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, також просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, та залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 28 грудня 2020 року.
15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, а відзиві на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.
Згідно зі ст. ст. 2, 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.
Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Стаття 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Разом з тим право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Згідно частини першої статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до частини другої статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку щодо поширення на об`єкт нерухомості (житлового будинку та господарських споруд) разом із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, принципу їх цілісності.
Згідно зі статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
При вирішенні спору щодо користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, який перебуває у власності кількох осіб, необхідно виходити з розміру часток кожного зі співвласників нерухомого майна, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо між сторонами немає погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою, порядок користування встановлюється з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.
Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-841цс16.
Домовленість співвласників про порядок володіння і користування майном, що є їхньої спільною частковою власністю, оформлена нотаріально посвідченим договором, є обов`язковою для майбутніх співвласників при здійсненні ними правомочностей володіння й користування спільним майном.
Матеріалами справи встановлено, що 05 липня 2000 року ОСОБА_8 подарував ОСОБА_6 32/100 частини домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається в цілому з двох кам`яних житлових будівель, загальною житловою площею 64,3 кв.м. та надвірних споруд: «В», «Г», «Е», «Ж», «И», «К» - шість сараїв, «Д» - гараж, «З» - літня кухня, «Л» - вбиральня, №1-4, 7,8 – огородження, І - мостіння, розташованих на земельній ділянці, що підтверджується договором дарування від 05 липня 2000 року за реєстровим №2-625.
27 травня 2002 року ОСОБА_6 подарувала дочці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вищезазначені 32/100 частини домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , відповідно до договору дарування за реєстровим №2294 від 27.05.2002р., зареєстрований у КП «ОМБТІ та РОН» 28.05.2002р. №6127.
Власником 68/100 частини вищевказаного домоволодіння була ОСОБА_2 ..
Судом встановлено, що власниками домоволодіння з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , склалися неприязні стосунки та конфлікти щодо користування будинком та земельною ділянкою.
08 грудня 2014 року Малиновським районним судом м. Одеси була призначена судова будівельно-технічна експертиза. Висновком експерта №508/24 від 30.11.2015р., який прийняв до уваги витяг з розпорядження Іллічівської районної адміністрації №836 від 27.06.1991р., на розгляд суду запропоновано один варіант порядку користування домоволодінням АДРЕСА_1 , а саме: співвласнику ОСОБА_2 із загальною часткою 68/100 у користування пропонується наступні приміщення та будівлі:
У літ. «А» - житловий будинок з прибудовами літ «а», «а1» наступні приміщення:
2-1- кухня площею 8,5 кв.м.,
2-2- житлова площею 10,4 кв.м.;
2-3- житлова площею 10,7 кв.м.;
2-4- ванна площею 3,7 кв.м.;
У літ. «Б» - житловий будинок з прибудовами літ «б», «б1» наступні приміщення:
3-1- коридор площею 8,5 кв.м.;
3-2 – кухня площею 9,6 кв.м.;
3-3 – житлова площею 13,8 кв.м.;
3-4 – житлова площею 12,4 кв.м.;
3-5 – санвузол площею 3,0 кв.м.;
Усього 80,6 кв.м. у т.ч. житлова- 47,3 кв.м.
Надвірні будівлі:
Літ «И» - сарай;
Літ «З» - літня кухня;
Літ «К» - сарай;
Літ «Е» - сарай;
Літ «Ж» - сарай.
Співвласнику ОСОБА_4 із загальною часткою 32/100 у користування пропонується наступні приміщення та будівлі:
У літ. «А» - житловий будинок з прибудовами літ «а», «а1» наступні приміщення:
1-1- кухня площею 14,0 кв.м.;
1-2 – житлова площею 7,6 кв.м.;
1-3 – кладовка площею 3,6 кв.м.;
1-4 – житлова площею 12,3 кв.м.;
1-5 – санвузол площею 2,5 кв.м.;
Усього 40,0 кв.м. у т.ч. житлова- 19,9 кв.м.
Надвірні будівлі:
Літ «В» - сарай;
Літ «Г» - сарай;
Літ «Д» - гараж.
Запропонований варіант порядку користуваня спірним домоволодінням враховує переміщення (відновлення) вбиральні літ. «Л» з частини земельної ділянки ОСОБА_2 на частину земельної ділянки ОСОБА_4 .
Також, експертом ОСОБА_9 було запропановано два варіанти порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а саме: Перший варіант:
Співвласнику ОСОБА_2 із загальною часткою 68/100 в особисте користування пропонується земельна ділянка площею 428 кв.м. з приляганням до фасадної, лівої, правої і задньої зовнішніх меж ділянки, що включає, в тому числі, площу зайняту частиною житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а» (квартира 2), житловим будинком літ. «Б» з прибудовами літ.»б», «б1» (квартира 3), надвірними будівлями літ. «Е» - сарай, літ. «Ж» - сарай, літ. «З» - літня кухня, літ. «И» - сарай, літ. «К» - сарай, літ. «Л» - вбиральня (зруйнована).
Співвласнику ОСОБА_4 в особисте користування пропонується земельна ділянка площею 201 кв.м. з приляганням до фасадної і правої зовнішніх меж ділянки, що включає, в тому числі, площу зайняту частиною житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а», літ. «а1» (квартира 2) і надвірними будівлями літ. «В» - сарай, літ. «Г» - сарай, «Д» -гараж.
Входи і в`їзди на виділені ділянки пропонується зберегти існуючі з сторони АДРЕСА_1 .
Межі, що відокремлюють ділянки особистого користування співвласників домоволодіння за першим варіантом порядку користування земельною ділянкою описуються в дослідницькій частині висновку по другому питанню.
Графічно перший варіант порядку користуванння земельною ділянкою АДРЕСА_1 відображено в додатку №3.
Другий варіант:
Співвласнику ОСОБА_2 із загальною часткою 68/100 в особисте користування пропонується земельна ділянка площею 428 кв.м. з приляганням до фасадної, лівої, правої і задньої зовнішніх меж ділянки, що включає, в тому числі, площу зайняту частиною житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а» (квартира 2), житловим будинком літ. «Б» з прибудовами літ. «б», «б1» (квартира 3), надвірними будівлями літ. «Е» - сарай, літ. «Ж» - сарай, літ. «З» - літня кухня, літ. «И» - сарай, літ. «К» - сарай, літ. «Л» - вбиральня (зруйнована).
Співвласнику ОСОБА_4 в особисте користування пропонується земельна ділянка площею 201 кв.м. з приляганням до фасадної і правої зовнішніх меж ділянки, що включає, в тому числі , площу зайняту частиною житлового будинку літ. «А» з прибудовою літ. «а», літ. «а1» (квартира 2) і надвірними будівлями літ. «В» - сарай, літ. «Г» - сарай, «Д» -гараж.
Входи і в`їзди на виділені ділянки пропонується зберегти існуючі з сторони АДРЕСА_1 .
Межі, що відокремлюють ділянки особистого користування співвласників домоволодіння по другому варіанту порядку користування земельною ділянкою описуються в дослідницькій частині висновку по другому питанню.
Графічно другий варіант порядку користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 відображено в додатку №4.
Вищевказані варіанти порядку користування спірною земельною ділянкою передбачають забезпечення безперешкодного доступу співвласника ОСОБА_2 до частини зовнішньої стіни житлового будинку літ. «Б» (приміщення «3-4»- житлова) орієнтованої на ділянку ОСОБА_4 ..
02 квітня 2016 року ОСОБА_2 подарувала своїй дочці ОСОБА_3 , 39/100 частин вищевказаного домоволодіння. Загальна частка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві власності на вищевказаний будинок складає 68/100.
У позовної заяві у порядку ст. 31 ЦПК України ОСОБА_4 просила встановити порядок користування будинком АДРЕСА_1 між нею та співвласниками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , запропонований експертом та встановити порядок користування земельною ділянкою між нею та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 згідно другого варіанту судової будівельно-технічної експертизи.
Таким чином колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що встановлений порядок користування будинком та земельною ділянкою, який запропонований експертом, буде найбільш раціональним, забезпечить ізольованість виділених часток і можливість експлуатації та обслуговування існуючих будівель.
Встановлення порядку користування будинком та земельною ділянкою між співвласниками, відповідно до змісту статей 319, 358 ЦК України є складовою здійснення ними права спільної часткової власності та не змінює розміру часток належних на праві власності кожному із співвласників.
З урахуванням загального принципу цивільного судочинства, справедливості, добросовісності та розумності, а також відповідно до принципу пропорційності, як елементу конституційного принципу верховенства права, апеляційний суд вважає, що встановлений судом першої інстанції порядок користування будинком та земельною ділянкою не порушує прав та інтересів кожного із співвласників та відповідає засадам справедливості, та пропорційним часткам у будинку кожного із співвласників.
Колегія суддів звертає увагу, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).
У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Доводи апеляційної скарги про те, що судова будівельно-технічна експертизабула проведена неналежним чином, що призвело до неповноти судового розгляду, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи. Питання поставлені судом перед експертом знаходяться в межах заявлених позовних вимог про встановлення порядку користування будинком та земельною ділянкою.
Крім того, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 ЦПК України.
Доданий до апеляційної скарги представником відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 – ОСОБА_1 , висновок експерта №51/1/2018 судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи, складеному судовим експертом Чорною Ю.П. 19 квітня 2019 року, за замовленням ОСОБА_1 , не може бути прийнятий апеляційним судом до уваги, оскільки в порушення положень статті 83 ЦПК України вказаний висновок експертизи поданий з порушенням встановленого законом строку без об`єктивних причин й не досліджувався судом першої інстанції за участю інших учасників процесу.
За таких обставин, суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно з`ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, дослідив в судовому засіданні усі наявні у матеріалах справи докази, з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості, керуючись критерієм «поза розумним сумнівом», дав їм вірну правову оцінку та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення про встановлення порядку користування будинком та земельною ділянкою, яке найбільше відповідатиме інтересам сторін.
За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення спору.
Слід зазначити, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та приймаючи до уваги ратифікацію Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006р., суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У п. 54 Рішення у справі Трофимчук проти України (заява №4241/03) від 28.10.2010р., остаточне 28 січня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що, «беручи до уваги свої висновки за статтею 11 Конвенції (див. вище пункти 42-45), Суд не бачить жодних ознак несправедливості або свавільності у відмові судів детально розглянути доводи заявниці про переслідування її роботодавцем, оскільки суди чітко зазначили, що ці доводи були повністю необґрунтованими. У зв`язку з цим Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1)».
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримавшись вимог норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясував всі дійсні обставини спору, який виник між сторонами, вирішив дану справу згідно із законом, тому підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2  та ОСОБА_3  залишити без задоволення, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10 липня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено: 28 грудня 2020 року.
Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік