Справа № 308/3773/13-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       17 листопада 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.,
суддів: Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.
з участю секретаря: Волощук В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 серпня 2020 року у складі судді Крегул М.М., у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа- Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів у цивільній справі № 2-682/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
встановив:
       У вересні 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа Банк», звернулося в суд із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів №2-682/11 виданих 01.10.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.
Заяву обґрунтовує тим, що 28.08.2013 року Ужгородським міськрайонним судом у справі №2-682/11 було винесено рішення, яким солідарно стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу за кредитним договором в розмірі 548372,31 грн. та 1609,50 грн. судових витрат. На виконання вказаного рішення 01.10.2013 року судом було видано виконавчі листи №2-682/11 відносно кожного з боржників. 13.05.2015 року виконавчі листи №2-682/11 були повторно пред`явлені до Ужгородського МВ ДВС ГУТЮ в Закарпатській області до виконання. У зв`язку з відсутністю інформації у стягувача про хід виконання виконавчих листів, 14.02.2017 року до Ужгородського МВ ДВС ГУТЮ в Закарпатській області подано заяву про хід виконавчих дій. 01.03.2017 р. та 24.02.2017 року отримані відповіді в яких зазначено, що постанови про повернення виконавчого документа на підставі п.4 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» та виконавчі листи надіслані ПАТ «Укрсоцбанк». Заявник вказує, що станом на 06.09.2017 року постанови про повернення виконавчих документів та виконавчі листи стягувачем не отримані, а тому вважає їх втраченими при поштовій пересилці.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 серпня 2020 року заяву задоволено. Видано дублікати виконавчих листів №2-682/11, виданих 01.10.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі №2-682/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по кредитному договору №08/279-112 станом на 05.12.2012 року в розмірі 548372,31 грн., та стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з кожного по 1609,50 грн. судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні поданої заяви, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує на те, що судом першої інстанції не враховано, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів поза межами строку пред`явлення виконавчих листів до виконання без прохання поновити пропущені строки. Окрім цього, заявником не проведено у встановленому законом порядку перевірку втрати поштового відправлення та не доведено втрату виконавчих листів.
В судовому засідання представник апелянта ОСОБА_3 підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити.
Представник заявника ОСОБА_4 заперечила апеляційну скаргу, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість. 
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Згідно з п. 9 Перехідних положень ЦПК України (тут і надалі в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Матеріалами справи встановлено, що рішенням колегії суддів Апеляційного суду Закарпатської області у справі № 308/3773/13-ц від 28.08.2013 року, солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» суми боргу за кредитним договором в розмірі 548372,31 грн. та 1609,50 грн. судових витрат.
На підставі рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 28.08.2013 року, 01.10.2013 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчі листи. ( а.с. 4,5).
27.04.2015 року Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» надіслано на адресу МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції виконавчий лист виданий 01.10.2013 року Ужгородським міськрайонним судом у справі №2-682/11 про стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості. ( а.с. 6).
28.04.2015 року Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» надіслано на адресу МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції виконавчий лист виданий 01.10.2013 року Ужгородським міськрайонним судом у справі №2-682/11 про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості. (а.с. 7).
        За даними виконавчими листами відкрито виконавче провадження, яке перебувало на виконанні Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області. ( а.с.54-59).
14.02.2017 року представник ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся із заявою до Ужгородського МВ ДВС ГТУЮ в Закарпатській області про хід виконавчих дій та просив надати копії документів виконавчого провадження, які в обов`язковому порядку повинні бути доведені до відома сторін (а.с. 8,9).
З повідомлення начальника Ужгородського МВ ДВС від 24.02.2017 року слідує, що 30.06.2015 року у відповідності до п.4 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про повернення виконавчих листів стягувачеві з примусового виконання листа №2-682/11 від 01.10.2013 року. Станом на 24.02.2017 року виконавчий лист №2-682/11 від 01.10.2013 виданий Ужгородським міськрайонним судом повторно стягувачем не пред`являвся. ( а.с. 10-11).
Заявник (стягувач) не отримав від Ужгородського МВ ДВС копії вищевказаних постанов та виконавчих листів.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.
В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що виконавцем дотримано дані вимоги закону та направлено постанови про повернення виконавчих документів та виконавчі документи рекомендованим поштовим відправленням.
У відповідності до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Дублікат – це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу.
Аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, свідчить про те, що підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.
Відсутність виконавчих документів у заявника (стягувача) та відсутність їх в Ужгородському МВ ДВС, де вони знаходились на виконанні, свідчить про їх втрату.
Судом встановлено, що боржниками не було виконано зобов`язання за втраченими документами, рішення суду, на підставі якого видавались виконавчі листи, не втратило законної сили і є невиконаним до даного часу. 
Згідно з ч.5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими для виконання на всій території України. Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні.
Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, рішення ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).
Доводи апеляційної скарги, що заявником не проведено у встановленому законом порядку перевірку втрати поштового відправлення і не доведено втрату виконавчих листів, не заслуговують на увагу, оскільки за спливом значного терміну з моменту повернення виконавчих документів (30.06.2015року), доцільність та ефективність такої перевірки втрачена, а відсутність виконавчих листів у стягувача та в органах ДВС підтверджує їх втрату.
Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів поза межами строку пред`явлення виконавчих листів до виконання без прохання поновити пропущені строки, виходячи з наступного.
Матеріалами справи встановлено, що виконавчі листи видані 01.10.2013 року та пред`явлені до виконання повторно 28.04.2015 року. Згідно інформації Ужгородського МВ ДВС повернуті стягувачу згідно постанов від 30.06.2015 року.
Згідно із ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 05.07.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
У пункті 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 05.07.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року, зазначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Оскільки вище вказані виконавчі листи видані до набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 05.07.2016 року, такі виконавчі листи можуть пред`являтися до виконання протягом трьох років, починаючи з 30.06.2015 року. Із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів заявник звернувся у вересні 2017 року, тобто в межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для видачі дублікатів виконавчих листів та обґрунтовано задовольнив подану заяву.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За вказаних обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду
Повний текст судового рішення складено 27 листопада 2020 року.
Головуючий: 
Судді: