Ухвала
Іменем України
 
20 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 2-164/11
провадження № 61-13420ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Фаловської І. М. 
 
розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області            від 23 березня 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 28 липня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2018 року ТОВ «ФК «Інновація» звернулося до суду з вищевказаною заявою, в якій просило суд видати дублікати виконавчих листів по цивільній справі № 2-164/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитним договором № 014/0399/5/17565 від 11 червня 2008 року на загальну суму 43 540,61 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить            345 625,36 грн та поновити строк пред`явлення до виконання виконавчих листів по вказаній цивільній справі.
Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 23 березня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Інновація».
Постановою Луганського апеляційного суду від 28 липня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Інновація» залишено без задоволення.
Ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 23 березня 2020 року залишено без змін.
03 вересня 2020 року ТОВ «ФК «Інновація» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 23 березня 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 28 липня 2020 року у вказаній вище справі.
Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було доплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 1 749,60 грн та роз`яснено про наслідки її невиконання.
На адресу суду надійшли матеріали на виконання вимог ухвали.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8,9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
ТОВ «ФК «Інновація» реалізувало своє право на апеляційний перегляд ухвали Рубіжанського міського суду Луганської області від 23 березня 2020 року.
Стаття 389 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Ухвали судів першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України).
Таким чином, оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, після їх перегляду в апеляційному суді, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.
Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі №337/5253/13-ц (провадження №61-10084сво18).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Водночас у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «ФК «Інновація» на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 23 березня 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 28 липня 2020 року в частині видачі дублікатів виконавчих листів необхідно відмовити з таких підстав.
За правилами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
З матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень в частині відмови у задоволенні вимог про видачу дублікату виконавчого листа вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржених судових рішень.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18 січня 2011 року Рубіжанським міським судом Луганської області ухвалено рішення у цивільній справі № 2-164/11, яке набрало законної сили 31 січня 2011 року, яким стягнуто солідарно                             з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованість за кредитним договором від 11 червня 2008 року № 014/0399/5/17565 у розмірі                       43 540,61 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить - 345 625,36 грн, судового збору у розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн та на підставі якого 28 січня 2011 року видано виконавчі листи № 2-164/11р.
Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 08 листопада 2019 року, яка набрала законної сили 02 грудня 2019 року, частково відновлено повністю втрачене судове провадження в цивільній справі № 2-164/2011 за позовом                       ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору в частині повного тексту рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 18 січня 2011 року.
29 березня 2017 року ТОВ «Фінанс траст груп» та ТОВ «ФК «Інновація» уклали договір про відступлення права вимоги № 170, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/0399/5/17656 та договором поруки                                            № 014/0399/5/17656/2, перейшло від 10 жовтня 2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Інновація».
Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 29 серпня 2017 року, яка набрала законної сили 14 вересня 2017 року, замінено стягувача ПАТ «Ерсте Банк» його правонаступником ТОВ «ФК «Інновація» за виконавчим листом № 2-164/11, виданим 28 січня 2011 року Рубіжанським міським судом Луганської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитним договором від 11 червня 2008 року                     № 014/0399/5/17565 у розмірі 43 540,61 долара США, що за офіційним курсом НБУ становить - 345 625,36 грн, судового збору у розмірі 1 700 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.
Згідно відповіді ТОВ «Фінанс траст груп» від 29 квітня 2018 року № 25-87/19, станом на 01 лютого 2018 року виконавчі листи № 2-164, видані 28 січня 2011 року Рубіжанським міським судом Луганської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» на адресу ТОВ «Фінанс траст груп» не надходили. 
Згідно відповіді Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 27 листопада 2018 року № 42168/1614-41, наданої на запит № 1545 від 13 листопада 2018 року та заяву № 1814 від 31 жовтня 2017 року ТОВ «ФК «Інновація», виконавчий лист                         № 2-164/11, виданий 28 січня 2011 року Рубіжанським міським судом Луганської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитним договором від 11 червня 2008 року № 014/0399/5/17565 у розмірі 43 540,61 долара США, що за офіційним курсом НБУ становить - 345 625,36 грн, судового збору у розмірі 1 700 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн було повернуто 26 грудня 2013 року на підставі пункту 2 частини першої статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження» стягувачу, а виконавче провадження закрито та його матеріали передано до архіву та знищено, станом на 27 листопада 2018 року повторно вищезазначений виконавчий документ на адресу відділу не надходив та на виконанні не перебуває.
Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 липня 2017 року, яке набрало законної сили 04 липня 2017 року, скасовано арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження майна за реєстраційним номером обтяження № 10825335, накладений постановою ВП 24392951 від 11 лютого 2011 року Відділу державної виконавчої служби Рубіжанського міського управління юстиції, код: 349030090.
24 травня 2012 року в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем в межах виконавчого провадження 24392718 реалізовано предмет застави автомобіля марки «Mitsubishi Pagero 3.0 I v6 5dr Instyle», державний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 на суму 116 927, 40 грн, залишок не стягнутої суми становить 230 517,96 грн, що підтверджується інформацією про виконавче провадження                     від 27 грудня 2013 року, актом № 23/091/11/А про виконання робіт від 15 серпня           2011 року, протоколом № 23/091/11/А проведення аукціону, підтвердженням про зарахування коштів на рахунок АТ «Ерсте Банк» від реалізації майна боржника                    від 17 серпня 2011 року, розрахунком розподілу стягнутих з боржника сум для задоволення вимог стягувачів за виконавчим провадженням N 24392718 про стягнення з ОСОБА_1 від 19 серпня 2011 року та розпорядженням                               № 24392718/4 від 29 серпня 2011 року.
Відповідно підпункту 17.4 пункту 17 розділу XIII Перехідні положенняЦивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Тобто, дублікат виконавчого листа може бути виданий у випадку поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа.
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами.
У постанові від 21 серпня 2019 року у справі 2-836/11 (провадження № 14-308 цс 19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій стосовно того, що оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не поновлений, а тому відсутні підстави для видачі дублікатів виконавчих листів.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись частинами другою, четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 23 березня 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 28 липня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                         І. В. Литвиненко  
 
                                                                    А. І. Грушицький
 
                                                                                                     І. М. Фаловська