Ухвала    
18 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 375/821/16-ц
провадження № 61-12176ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 29 січня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 07 липня 2020 року у справі за заявою  ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання незаконним державного акту, скасування його державної реєстрації та визнання права власності,
ВСТАНОВИВ :
У серпні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга            ОСОБА_1 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 29 січня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 07 липня 2020 року у даній справі.
Оскільки вказана касаційна скарга була подана з пропуском строку на касаційне оскарження та з порушенням вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2020 року її залишено без руху і надано строк для усунення наявних у ній недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Заявникові слід було звернутися до Верховного Суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження та уточнити вимоги до суду касаційної інстанції в частині зазначення судового рішення, що оскаржується.
Оскільки конверт разом з копією ухвали Верховного Суду від 03 вересня 2020 року про залишення касаційної скарги без руху повернувся до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання», ухвалою Верховного Суду від 16 жовтня 2020 року продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Копії ухвал Верховного Суду від 03 вересня 2020 року та від 16 жовтня 2020 року були направлені 21 жовтня 2020 року на адресу, вказану ОСОБА_1 у касаційній скарзі та на поштовому конверті, у якому ця скарга була надіслана до суду касаційної інстанції.
Проте, поштовий конверт з направленою кореспонденцією також повернувся до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання».
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Оскільки на час постановлення цієї ухвали вимоги ухвал Верховного Суду від 03 вересня 2020 року та від 16 жовтня 2020 року не виконані, а саме: не уточнено вимог до суду касаційної інстанції в частині зазначення судового рішення, що оскаржується, як і не надано заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, касаційну скаргу слід визнати неподаною і повернути заявникові на підставі частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України. 
Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
За змістом статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, 
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 29 січня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 07 липня 2020 року визнати неподаною і повернути заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             В. О. Кузнєцов