УХВАЛА

04 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/11355/18
адміністративне провадження № К/9901/34453/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І. В.,
суддів - Шишова О. О., Яковенка М. М.,
перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2020 року у справі №826/11355/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
у с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко» звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просило: - визнати протиправним та скасувати наказ від 27 лютого 2018 року №298 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки», що винесено Офісом великих платників податків ДФС; - визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 14 червня 2018 року №№ 0011914201, 0011884201, 0011874201, 0011894201, прийняті Офісом великих платників податків ДФС.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2019 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись із судовим рішенням, Офіс великих платників податків ДПС оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2019 року у справі у справі №826/11355/18, оскільки скаргу подано після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.
Вважаючи таке судове рішення суду апеляційної інстанції ухваленим із порушенням вимог процесуального закону, відповідач оскаржив його в касаційному порядку.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до частини другої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
З оскаржуваного судового рішення вбачається та не заперечується в касаційній скарзі, що Офіс великих платників податків ДПС - суб`єкт владних повноважень апеляційну скаргу на зазначене рішення суду першої інстанції від 14 січня 2019 року подав 19 червня 2020 року. 
При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що 06 березня 2019 року відповідач вже звертався з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2019 року, яку ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2019 року залишено без руху через несплату судового збору та повернуто ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року у зв`язку з не усуненням виявлених недоліків.
Отже, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за повторно поданою 19 червня 2020 року апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2019 року, вірно застосував положення частини другої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом пункту 2 частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Офісу великих платників податків ДПС на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2020 року у справі №826/11355/18 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                І. В. Дашутін
Судді                                                                                                                     О. О. Шишов
                                                                                                                              М. М. Яковенко