КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
справа № 754/5252/19                            Головуючий у 1-й інстанції суддя: Саламон О.Б.
 
24 листопада 2020 року                                                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
судді-доповідача - Саліхова В.В.
суддів: Шахової О.В., Вербової І.М.,
секретаря судового засідання: Сидоренко А.Д.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання бездіяльності протиправної, зобов`язання вчинити дії,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та просив:
- визнати бездіяльність Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо не розподілу та не надання ОСОБА_1 у постійне користування житлового приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з врахуванням кількості членів його сім`ї - протиправною;
- зобов`язати Деснянську районну в м. Києві державну адміністрацію вчинити дії з розподілу та надання ОСОБА_1  у постійне користування житлове приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з врахуванням кількості членів його сім`ї;
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/10642/2020	
- зобов`язати Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчинити дії з розподілу та надання ОСОБА_1 у постійне користування житлове приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з врахуванням кількості членів його сім`ї;
- зобов`язати Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) вчинити дії з розподілу та надання  ОСОБА_1 у постійне користування житлове приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з врахуванням кількості членів його сім`ї.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2020 року позов задоволено частково.
Визнано бездіяльність Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо не розподілу та не надання ОСОБА_1 у постійне користування житлового приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з врахуванням кількості членів його сім`ї - неправомірною.
Зобов`язати Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ухвалити рішення про надання ОСОБА_1 у постійне користування житлового приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з врахуванням кількості членів його сім`ї.
Зобов`язати Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) вчинити дії з розподілу та надати ОСОБА_1 у постійне користування житлового приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з врахуванням кількості членів його сім`ї.
В задоволенні інших вимог позову - відмовлено.
В апеляційній скарзі Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Посилається на порушення судом норм матеріального права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування своїх доводів вказує, що задовольняючи вимогу про надання позивачу у постійне користування житлового приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, поза чергою серед такої ж категорії осіб, призвело до порушення житлового законодавства та соціальної справедливості по відношенню до громадян, які перебувають у черзі раніше за позивача.
Зазначає, що права позивача ніким не порушувались, а у відповідача відсутні підстави для забезпечення позивача житловим приміщенням в обхід інтересів інших громадян, які користуються такою ж пільгою на позачергове отримання житла.
В апеляційній скарзі Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Посилається на порушення судом норм матеріального права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування своїх доводів вказує, що апелянт відповідно до наданих йому повноважень здійснює розподіл та передачу житла районним в місті Києві державним адміністраціям для подальшого надання громадянам, які потребують поліпшення житлових умов.
Зазначає, що розподіл житлових приміщень в одноособовому порядку жодною нормативно-правовою нормою не визначено.
Звертає увагу на те, що права позивача ніким не порушувались та його житлове питання буде вирішуватись згідно з чергою квартирного обліку та відповідно до вимог чинного законодавства України.
У відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Зазначає, що скаржниками викладаються доводи які майже не стосуються даної справи, зазначає тільки ті пункти та статті нормативно-законодавчих актів, а інші законодавчі акти які потрібні для всебічного вивчення судом та прийняття справедливого рішення, скаржник намагається не помітити.
У судовому засіданні представник Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Хрущ А.П. підтримала апеляційні скарги в повному обсязі з підстав наведених в ній та просила останні задовольнити, рішення скасувати.
ОСОБА_1 заперечував проти апеляційних скарг, просив останні залишити без задоволення, рішення без змін.
Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація свого представника в судове засідання не направила, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомила.
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності представника Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ненадання позивачу як інваліду війни житла протягом тривалого часу перебування на обліку є грубим порушенням його прав та охоронюваних законом інтересів. Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація не має ані повноважень, ані відповідного житла для надання його позивачеві, отже позовна вимога про зобов`язання відповідача вчинити такі дії є безпідставною і нормативно необґрунтованою.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 з родиною з чотирьох осіб 14 лютого 2003 року був зарахований у чергу на поліпшення житлових умов на загальних підставах у відділі обліку та розподілу житлової площі Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації.
Відповідно до висновку МСЕК, 04 серпня 2010 року позивачу була встановлена друга група інвалідності та присвоєно статус інваліда війни (при виконанні обов`язків військової служби).
Після отриманням статусу інваліда війни з 19 жовтня 2010 року позивач ОСОБА_1 з родиною у складі шести осіб був переведений до черги «позачерговиків» у пільгову категорію «особи з інвалідністю внаслідок війни (при виконанні обов`язків військової служби)» і на даний час перебуває у черзі на поліпшення житлових умов в пільговій категорії «Особи з інвалідністю внаслідок війни (при виконанні обов`язків військової служби» у відділі обліку та розподілу житлової площі Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації.
Згідно витягу з облікової справи № 18254, станом на 15 квітня 2019 року номер черговості позивача з родиною в списку загальної черги - 2470, позачерговиків - 552, за категорією обліку «інваліди війни (при виконанні обов`язків військової служби)» - 19.
Позивач, зазначаючи, що бездіяльність відповідачів порушує його права на належний соціальний захист щодо надання у постійне користування житлове приміщення протягом багатьох років, а тому звернувся до суду із відповідним позовом.
Відповідно до статті 43 Житлового кодексу Української PCP громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Статтею 46 Житлового кодексу Української PCP визначено перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані поза чергою.
Частиною першою статті 46 Житлового кодексу Української PCP передбачено надання жилого приміщення поза чергою інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків.
Згідно з абзацом першим пункту 18 частини першої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інваліди війни та прирівняні до них особи позачергово забезпечуються житлом, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.
Отже, відповідні органи, уповноважені державою на виконання функцій з розподілу житла, протягом двох років з дня взяття на квартирний облік зобов`язані надати особі, на яку поширюється дія цієї норми, житло.
Встановлено, шо після отриманням статусу інваліда війни з 19 жовтня 2010 року ОСОБА_1 з родиною у складі шести осіб був переведений до черги «позачерговиків» у пільгову категорію «особи з інвалідністю внаслідок війни (при виконанні обов`язків військової служби)» і на даний час перебуває у черзі на поліпшення житлових умов в пільговій категорії у відділі обліку та розподілу житлової площі Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації.
Згідно витягу з облікової справи № 18254, станом на 15 квітня 2019 року номер черговості позивача з родиною в списку загальної черги - 2470, «поза черговиків» - 552, за категорією обліку «інваліди війни (при виконанні обов`язків військової служби)» - 19.
Разом з тим, на даний час позивачу, як інваліду війни житло не надано.
Колегія суддів враховує те, що забезпечення позивача житлом можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та в порядку передбаченому законодавством.
За наведеного, відповідачі по справі, повинні були довести, на підставі належних та допустимих доказів те, що надходження квартир на розподіл між громадянами, які отримають житло за рахунок державного Бюджету було таким, що не давало право на отримання житла позивачу в порядку існування відповідної черги. 
Разом з тим, такі докази в суд першої інстанції не надавалися. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ненадання позивачу як інваліду війни житла протягом 10 років перебування на обліку є грубим порушенням його прав та охоронюваних законом інтересів, а тому погоджується із висновками суду першої інстанції про необхідність надання житла  ОСОБА_1 .
Також, колегія суддів, погоджується із висновками суду першої інстанції про покладення обов`язків на вчинення дій з розподілу та надати ОСОБА_1 у постійне користування житлового приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з врахуванням кількості членів його сім`ї на Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.
Згідно з ч. 1 ст. 11 даного Закону виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Відповідно до п. 2 Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.09.2014 № 1017 «Про деякі питання розподілу житлової площі в місті Києві», Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надані повноваження з урахуванням загальноміського автоматизованого банку даних «Квартоблік» здійснювати від імені виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розподіл та передачу в установленому порядку житлових приміщень, зазначених у п.1 вказаного розпорядження, районним в місті Києві державним адміністраціям, підприємствам установам організаціям.
Отже, Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) здійснює розподіл та передачу житла районним в місті Києві державним адміністраціям для подальшого надання громадянам, які потребують поліпшення житлових умов.
Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є органом, на який покладається обов`язок щодо здійснення дій для забезпечити житлом позивача.
Доводи апеляційної скарги Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про те, що надання житла позивачу поза чергою серед такої ж категорії осіб, призвело до порушення житлового законодавства та соціальної справедливості по відношенню до громадян, які перебувають у черзі раніше за позивача є необґрунтованими.
При розгляді справи в суді апеляційної інстанції, судом було запропоновано відповідачу надати документи на підтвердження надання житла громадянам, за рахунок Державного Бюджету, без урахування службового житла, починаючи з 2010 року.
Разом з тим, представником Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було лише зазначено перелік майна та категорії осіб якім воно надавалося без надання відповідних документів на підтвердження даної обставини, що не може бути прийнято судом як належні та допустимі докази.
Також додано документи на підтвердження надання житла з 2010 року лише «позачерговикам».
Вказані обставини завадили суду визначитися з кількістю квартир, які надходили до розподілу та перевірити законність такого розподілу по існуючим чергам.
Таким чином, відповідачі на власний розсуд скористалися своїми правами не надали в повному обсязі запитувані судом документи для встановлення факту реальної можливості надання житла протягом вищевказаного строку громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, не враховуючи «позачерговиків».
За наведених обставин, посилання в апеляційній скарзі на відсутність порушень прав позивача не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, а тому не спростовують висновків суду.
Таким чином, вимоги апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Враховуючи наведені обставини та вимоги ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційні скарги Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення.
Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 14 травня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.
 
Повний текст постанови складено 26.11.2020.
 
Головуючий:                                                            В.В. Саліхов

Судді:                                                                        І.М. Вербова

                                                                                  О.В. Шахова