ПОСТАНОВА
Іменем України
07 жовтня 2020 року 
Київ
справа №296/4852/17
адміністративне провадження №К/9901/46869/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Шарапи В.М.,
суддів - Желєзного І.В., Чиркіна С.М.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України) на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 26 вересня 2017 року у складі судді           Сінгаївського О.П. та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 5 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Шевчук С.М. (головуючий), суддів: Мацького Є.М., Шидловського В.Б. у справі за позовом ОСОБА_1 до МВС України, третя особа: управління МВС України в Житомирській області, про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, -
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. У червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просив:
1.1 - визнати протиправною відмову МВС України у затвердженні висновку про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (далі - Порядок №850);
1.2 - зобов`язати МВС України виплатити йому одноразову грошову допомогу, яка була нарахована управлінням МВС України в Житомирській області у відповідності до Порядку №850;
1.3 - зобов`язати МВС України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
2. Корольовський районний суд м. Житомира постановою від 26 вересня 2017 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 5 лютого 2018 року, позов задовольнив частково.
Після опрацювання Департаментом фінансово-облікової політики МВС України матеріалів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 18 грудня 2016 року у справі №296/9649/16-а, визнав протиправною відмову МВС України у затвердженні висновку про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у відповідності до Порядку №850.
Зобов`язав МВС України виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 252 600 (двісті п"ятдесят дві тисячі шістсот) грн 00 коп., яка була нарахована управлінням МВС України в Житомирській області у відповідності до Порядку №850.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
2.1 Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із того, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України від 20 грудня 1990 року №565-ХІІ «Про міліцію» (далі - Закон №565-ХІІ), виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850. Зазначеним Порядком чітко встановлено, що заяву про виплату цієї допомоги такий працівник подає керівнику органу внутрішніх справ, у якому проходив службу, останній складає висновок щодо виплати грошової допомоги та надсилає його до МВС для прийняття відповідного рішення. Той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850.
3. Судами попередніх інстанцій встановлено:
3.1 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ і на підставі наказу МВС України від 5 листопада 2015 року №300 о/с був звільнений з органів внутрішніх справ, у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) з                       6 листопада 2015 року.
3.2 Згідно наказу №16 о/с від 7 листопада 2015 року ОСОБА_1 призначений на посаду заступника начальника відділу кримінальної поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області. Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області №139 о/с від 29 червня 2016 року був звільнений зі служби у поліції за пунктом 2  частини першої статті 77, відповідно до Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII, набрав чинності 7 листопада 2015 року)  .
3.3 Згідно виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії             12 ААА №514861 від 9 вересня 2016 року, позивачу з 1 вересня 2016 року встановлено третю групу інвалідності, що пов`язана з виконанням службових обов`язків.
3.4 16 вересня 2016 року позивач звернувся із заявою до голови ліквідаційної комісії управління МВС України в Житомирській області з вимогою про проведення виплати йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності пов`язаної з виконанням службових обов`язків в органах внутрішніх справ.
3.5 Згідно висновку управління МВС України в Житомирській області від 23 вересня 2016 року про призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону №565-ХІІ, ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу, на підставі підпункту 3.2 Порядкук №850, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму установленого законом для працездатних осіб.
3.6 Листом ліквідаційною комісії управління МВС України в Житомирській області від 27 вересня 2016 року №1751/29/05-2016 до МВС України направлено матеріали щодо призначення одноразової допомоги позивачу.
3.7 Листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України №15/2-3774 від 7 жовтня 2016 року, повідомлено ліквідаційну комісію управління МВС України в Житомирській області про те, що матеріали щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 повернуті без розгляду, у зв`язку з тим, що призначення вказаної допомоги повинно проводитися за останнім місцем служби поліцейського.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
4. Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, МВС України звернулося із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
4.1 На обґрунтування касаційної скарги зазначило, що суди попередніх інстанцій не врахували, що позивач не перебував у трудових відносинах з МВС України, він був звільнений з управління МВС України, тому саме управління зобов`язано здійснювати виплату одноразової грошової допомоги.
5. Позивач не подав заперечення на касаційну скаргу.
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
6. При розгляді касаційної скарги колегією суддів враховуються приписи частин першої-другої     статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України     (далі -     КАС України), у відповідності до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
7. Перевірку правильності застосування судами норм матеріального права суд касаційної інстанції здійснює у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин. Перегляд справи судом касаційної інстанції здійснюється за правилами, встановленими     КАС України     у редакції до 8 лютого 2020 року.
8. Частиною другою статті 19 Конституції України  передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
9. До набрання чинності Законом №580-VIII, тобто до 7 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Закону   №565-ХІІ та Порядком №850.
10. Відповідно до   статті 23 Закону №565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, зокрема, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого     законом     для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
11. На виконання зазначеної норми     Кабінет Міністрів України постановою №850 від 21 жовтня 2015 року   затвердив «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції». Дана постанова набрала чинності 31 жовтня 2015 року.
12. Згідно з пунктом 2 Порядку №850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
13. Відповідно до пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, - у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого     законом     для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІI групи.
14. Згідно з пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону       №580-VIII (набрав чинності 7 листопада 2015 року) визнано таким, що втратив чинність  Закон №565-XII.
15. Разом із тим, за змістом пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII   право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених   Законом №565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності  Законом №580-VIII.
16. Згідно з частиною першою статті 97 Закону №580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим     Законом     мають право на її отримання, у разі:
1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті працівника поліції внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;
2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;
3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього     Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;
6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.
17. Частиною другою статті 97 Закону №580-VIII встановлено, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
18. З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до  статей 97- 101 Закону №580-VIII, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року №4 затверджено Порядок, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок №4).
19. Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
20. Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №4).
21. Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №4 для виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без визначення інвалідності чи в разі визначення інвалідності поліцейський подає фінансовому підрозділу: 1) заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням втрати працездатності чи інвалідності; 2) довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
22. За правилами пункту 1 розділу IV Порядку №4 фінансові підрозділи в десятиденний строк з дня реєстрації документів готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, форма якого наведена у додатку 2. Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівником фінансового підрозділу та керівником підрозділу, де проходить (проходив) службу поліцейський.
23. Рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймає керівник Національної поліції (міжрегіонального, територіального органу поліції), у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 2 розділу IV Порядку №4).
24. Таким чином, як Порядком №850, так і Порядком №4 регламентовано, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності подається за останнім місцем служби, виплата такої допомоги також проводиться за останнім місцем служби.
25. При цьому, право на отримання одноразової грошової допомоги обумовлено наявністю визначених законодавством підстав, зокрема, захворювання особи повинно бути пов`язане, відповідно до Порядку №850 - з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а відповідно до Порядку №4 - з проходженням служби в поліції.
26. Разом із тим, у законодавстві була наявна прогалина щодо нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, оскільки не було визначено порядок виплати одноразової грошової допомоги особам, які після звільнення з органів внутрішніх справ продовжили службу в Національній поліції та яким інвалідність встановлена внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, але під час служби в органах поліції або після звільнення з цих органів.
27. Вирішуючи питання визначення порядку та належного органу, до компетенції якого входить призначення та виплата одноразової грошової допомоги поліцейському, якому інвалідність встановлена внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, Верховний Суд, виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, якими визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності виникає з дати встановлення втрати працездатності за довідкою МСЕК, а реалізація цього права здійснюється за останнім місцем служби особи, робить висновок, що виплата такої допомоги має здійснюватися органами Національної поліції на підставі норм Закону №580-VIII та у відповідності до Порядку №4.
28. Про обґрунтованість такого висновку суду свідчать і подальші зміни в законодавстві, що регулює спірні правовідносини.
29. Так, МВС України прийнято наказ від 12 вересня 2016 року №916 «Про внесення зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського», яким пункт 5 розділу I Порядку №4 доповнено підпунктом 4 стосовно випадків, за яких призначається одноразова грошова допомога. За його змістом встановлення інвалідності поліцейському внаслідок захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ, є також обставиною, за якої поліцейському призначається одноразова грошова допомога.
30. Крім того, задля усунення прогалини в законодавстві 8 червня 2017 року прийнято Закон України №2097 «Про внесення змін до статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги поліцейському», яким право на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності розповсюдили також на поліцейських, у яких втрата працездатності настала внаслідок захворювання або поранення, отриманого внаслідок виконання завдань міліції або під час проходження служби в органах внутрішніх справ. Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного закону, який набрав чинності 12 липня 2017 року, установлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності мають поліцейські з числа осіб, зазначених у пунктах 3-6 частини першої статті 97 Закону №580-VIII, які визнані інвалідами або отримали поранення до набрання чинності цим Законом.
31. Отже, поліцейський, який проходить службу в поліції, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом №580-VIII, виплата якої здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції за останнім місцем служби поліцейського на підставі Порядку №4.
32. Як встановлено судами попередніх інстанцій, 7 листопада 2015 року позивача прийнято на службу до Головного управління Національної поліції, тобто, з цієї дати на нього, як на поліцейського, поширюються норми Закону №580-VIII, а порядок та умови призначення одноразової грошової допомоги урегульовано Порядком №4. Отже належним органом, до компетенції якого належить вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги, є Головне управління Нацполіції.
33. Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14 лютого, 12 березня, 31 жовтня 2019 року (справи №№822/764/18, 822/836/17, 806/846/16, відповідно).
34. З огляду на наведене, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та покладення на МВС України обов`язку розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги позивачу відповідно до Порядку №850.
35. Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
36. Ураховуючи наведене, суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, що є підставою для скасування судових рішень повністю та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, що передбачено частинами першою та другою статті 351 КАС України.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від            15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 139, 341, 345, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України задовольнити.
Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 26 вересня 2017 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 5 лютого          2018 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              І.В. Желєзний
                                                                                                              С.М. Чиркін