ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 грудня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/8186/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Комар Н.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року   (головуючий суддя Горбалінський В.В.) по адміністративній справі  №160/8186/20 розглянутої в   спрощеному провадженні
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега»   до Дніпровської митниці Держмитслужби   про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега» (далі – ТОВ «Омега» )    16.07.2020 року звернулося до суду з позовом до відповідача Дніпровської митниці Держмитслужби   (далі – Дніпровська митниця ДМС), в якому просить визнати протиправними та скасувати винесені відповідачем рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом  №UA110130/2020/000002/1 від 16.01.2020 року, №UA110130/2020/ 000003/1 від 16.01.2020 року, №UA110130/2020/000007/1 від 23.01.2020 року, UA110130/ 2020/ 000008/1 від 23.01.2020 року, №UA110130/2020/000009/1 від 23.01.2020 року, №UA110130/2020/000012/1 від 28.01.2020 року, №UA110130/2020/000013/1 від 29.01.2020 року, №UA110130/2020/000015/1 від 31.01.2020 року, №UA110130/2020/000017/1 від 06.02.2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовано неправомірністю висновків митного органу щодо не підтвердження ним заявленої митної вартості ввезеного на митну територію України товару.
У відзиві на позов відповідач зазначив про правомірність винесених рішень, а  тому вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на вимогах законодавства.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року   позовні вимоги ТОВ «Омега» задоволено, визнані протиправними та скасовані рішення по коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці Держмитслужби №UA110130/2020/ 000002/1 від 16.01.2020 року, №UA110130/2020/000003/1 від 16.01.2020 року, № A110130/ 2020/000007/1 від 23.01.2020 року, №UA110130/2020/000008/1 від 23.01.2020 року, №UA110130/2020/000009/1 від 23.01.2020 року, №UA110130/2020/000012 1 від 28.01.2020 року, №UA110130/2020/000013/1 від 29.01.2020 року, №UA110130/2020/ 000015/1 від 31.01.2020 року, №UA110130/2020/000017/1 від 06.02.2020 року, стягнено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 2102,00 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована неправомірними висновками суду першої інстанції щодо скасування винесених рішень про коригування митної вартості за резервним методом,  оскільки надані позивачем документи містять розбіжності та не підтверджують  митну вартість заявленого ним до митного оформлення товару за ціною угоди.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.
В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно    ст.229 КАС України    не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року відповідає, а вимоги апеляційної скарги не є обґрунтованими з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що   15.05.2019 року між ТОВ «Омега» та компанією Biberciler Іс Dis Cida Maddeleri Pazarlama Ticaret Limited Sirketi, було укладено контракт № F/148 щодо продажу Товару (свіжі фрукти і овочі), найменування, ціна, кількість якого узгоджується сторонами в Специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору. Поставка товару здійснюється на умовах   DAP Дніпро, Україна згідно Інкотермс 2010, ціна товарів вказується в в доларах США  і включає в себе вартість товарів, упаковки, тари, маркування, товаросупровідних документів, зазначених в п.4.7 контракту, навантаження на транспортний засіб, доставки до вказаного місця призначення, а також витрати по митному оформленню товарів в країні Продавця.
З метою митного оформлення    позивачем до митного органу подані електронні декларації №UA110130/2020/001013 від 16.01.2020р., №UA110130/2020/001032 від 16.01. 2020 р., №UA110130/2020/001823 від 23.01.2020р., №UA110130/2020/001824 від 23.01 .2020р., №UA110130/2020/001825 від 23.01.2020р., №UA110130/2020/002379 від 28.01. 2020р., №UA110130/2020/002574 від 29.01.2020р., №UA110130/2020/002880 від 31.01.2020р., №UA110130/2020/003630 від 06.02.2020р.
До зазначених декларацій позивачем додано   контракт №F/148 від 15.05.2019 року, специфікації №34, 35, 38, 39, 40, 42, 45, 46, 49 до контракту від 08.01.2020р., комерційні рахунки №IHR2020000000031, №IHR2020000000032, №IHR2020000000079, №IHR20200 00000080, №IHR2020000000078, №IHR2020000000106, №IHR2020000000112, №ІHR 20200000128, №IHR2020000000179 та    переклади цих комерційних рахунків, пакувальні листи, договори доручення, санітарні сертифікати та переклади санітарних сертифікатів, фітосанітарні сертифікати, сертифікат про походження товару, сертифікат якості.
Митна вартість товару підприємством визначена відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України - за основним методом, який встановлений ст. 58 Митного кодексу України.
Відповідачем після здійснення аналізу поданих позивачем документів виявлено в них розбіжності та неточності, а саме: подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
У зв`язку із виявленими розбіжностями відповідач витребував у позивача додаткові документи, а саме: : банківські платіжні документи, транспортні (перевезні) документи, страхові документи, каталоги виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товару.
Листами від 16.01.2020 року,    23.01.2020 року, 28.01.2020 року, 31.01.2020 року та 06.02.2020 року ТОВ «Омега» надано відповідачу  роз`яснення  щодо вищезазначених розбіжностей, а також повідомлено, що інші документи надаватися не будуть. Після чого  митницею прийняті рішення про коригування митної вартості №UA110130/2020/000002/1 від 16.01.2020р.; №UA110130/2020/000003/1 від 16.01.2020р. №UA110130/2020/000007/1 від 23.01.2020р.; №UA110130/2020/000008/1 від 23.01.2020р.; №UA110130/2020/000009/1 від 23.01.2020р.; №UA110130/2020/000012/1 від 28.01.2020р.; №UA110130/2020/000013/1 від 29.01.2020р.; №UA110130/2020/000015/1 від 31.01.2020р.; №UA110130/2020/000017/1 від 06.02.2020р., згідно яких митниця здійснила коригування митної вартості задекларованих товарів за резервним методом, з використанням наявної у митного органу інформації, що наявна в ЦБД.
Не погодившись з вищезазначеними рішеннями відповідача про коригування митної вартості, ТОВ «Омега» звернулося до суду з вимогою визнати ці рішення протиправними та скасувати.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені     Конституцією     та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Згідно положень ст.49, 51 - 54,57 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, яка визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України; митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.
У випадках передбачених цим Кодексом одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України здійснюється шляхом послідовного застосування таких методів: основним методом визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються; другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості; г) резервного; при цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1   ст. 58 цього Кодексу, при цьому   метод визначення митної вартості за ціною договору не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.
В частині доводів відповідача стосовно того, що  подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів,  суд зазначає наступне.
Відповідно до визначення поняття «митна вартість» згідно 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митний цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Таким чином, факт сплати за отриманий товар на момент його митного оформлення не є обов`язковою умовою для визначення його митної вартості.
Доводи відповідача про ненадання позивачем платіжних документів, які б підтверджували сплачену вартість отриманого товару спростовуються умовами конракту, згідно якого здійснення оплати передбачена протягом 14 днів з дня вивантаження товару на склад покупця.
Оскільки позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару усі передбачені ч.2 ст. 53 МК України документи, які не містять розбіжностей та в повній мірі відображають митну вартість вищезазначеного товару за ціною угоди, митний орган не навів доказів того, що подані декларантом документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів , суд першої інстанції дійшов вірного висновку про неправомірність винесених відповідачем рішень про коригування митної вартості товару за резервним методом  та скасував їх.
Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.
Оскільки судом першої інстанції в повному обсязі встановлено обставини, що мають значення для справи та винесено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду 25 серпня 2020 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 грудня 2020 року, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.  

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай