П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
17 листопада 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/6866/20	
Головуючий в 1 інстанції: Балан Я.В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д.
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
за участю секретаря судового засідання – Тутової Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного  суду від 11 вересня 2020 року у справі за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області  до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Дізінгоф», про визнання протиправним та скасування повідомлення  про повернення виконавчого документу стягувачу, про зобов`язання вчинити певні дії,  -
В С Т А Н О В И В:
           24.07.2020 року позивач – Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області, звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 23.04.2020 року Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса);
- зобов`язати Другий Приморський відділ Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) відкрити виконавче провадження на підставі постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області № 341 від 23.09.2019 року та провести виконавчі дії у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року.
          Ухвалою від 11 вересня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд повернув позивачеві  адміністративний позов. 
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на  судові рішення Верховного Суду  та на фактичні обставини справи, просить  скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідач та третя особа своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, справа розглянута апеляційним судом у відкритому судовому засіданні без здійснення  фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню (частково) з таких підстав.
Суд встановив, що предметом спору в цій справі є повідомлення відповідача  від 23.04.2020 року про повернення виконавчого документу (постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області № 341 від 23.09.2019 року) стягувачу без прийняття до виконання.
Позов в цій справі поданий 24 липня 2020 року.
Суд першої інстанції, повертаючи позов, виходив з того, що  про існування порушеного права позивач дізнався 05.05.2020 року, але на власний розсуд скористався альтернативним засобом захисту шляхом подання скарг, що не заважало позивачу подати  відповідний позов у десятиденний строк, як то встановлено ст. 287 КАС України.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд встановив помилковість висновків суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені ст. 287 КАС України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Позовну заяву може бути подано до суду:
1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;
2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
Спірні правовідносини виникли 23.04.2020 року, про порушення прав позивач дізнався 05.05.2020 року, а позов до суду першої інстанції поданий 24.07.2020 року.
Апеляційний суд зазначає, що 02.04.2020 року набрав чинності Закон України №540-IX від 30.03.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»  (надалі Закон №540-IX).
Відповідно до Закону №540-IX до Кодексу адміністративного судочинства України  були внесені  зміни, відповідно до яких, окрім іншого, розділ VI  «Прикінцеві положення» був доповнений пунктом 3 такого змісту: 
"3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".
Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин та на дату, коли позивач дізнався по порушені права, строк звернення до суду з позовом  був продовжений на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
17.07.2020 року набрав чинності Закон України №731-ІХ від 18.06.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»(надалі Закон №731-ІХ) , відповідно до якого п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України  був викладений в новій редакції.
Так, відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 року, чинного з 17.07.2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
          За приписами пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №731-ІХ від 18.06.2020 року, чинного з 17.07.2020 року, процесуальні строки, які були продовжені відповідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Закон України №731-ІХ від 18.06.2020 року набрав чинності з 17.07.2020 року, а тому останнім днем 20-денного строку, встановленого пункту 2 розділу ІІ цього закону, є 06.08.2020 року – четвер робочий день. 
Таким чином, оскільки строк подання позову був продовжений  на час дії карантину Законом №540-IX, а в подальшу таке продовження строку закінчилось 06.08.2020 року відповідно до Закону №731-ІХ, апеляційний суд зазначає, що строк подання  позову в цій справі закінчився 07.08.2020 року.
Відповідно до  матеріалів справи  позов в цій справі поданий 24.07.2020 року, тобто  враховуючи  приписи ст. 287 КАС України та п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, з урахуванням Законів №540-IX та №731-ІХ, останнім днем подання позову є 06.08.2020 року, а тому адміністративний позов в цій справі, якій поданий 24.07.2020 року, поданий  з дотриманням строку звернення до суду.
Висновки суду першої інстанції щодо  пропуску позивачем строку звернення до суду ґрунтуються на помилковому застосування норм процесуального права та без врахуванням  приписів законів №540-IX та №731-ІХ.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КАС України,  суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм процесуального права при постановлені ухвали про повернення позову, внаслідок чого, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України,  апеляційна скарга підлягає задоволенню частково (не з підстав зазначених в апеляційній скарзі), оскаржувана ухвала - скасуванню, з направленням  справи для розгляду до суду першої інстанції.
Оскільки стаття 139 КАС України, розподіл судових витрат передбачає у разі вирішення справи по суті спору, а статті 140, 141, та 142 КАС України – у разі відмови позивача від позову, примирення сторін, та випадки повернення судового збору, апеляційний суд зазначає, що питання  розподілу судових витрат, понесених апелянтом при оскаржені ухвали суду першої інстанції, має бути вирішено при ухвалені судом першої інстанції судового рішення по суті спору, або при постановленні ним ухвал, якими суд закриває провадження у справі або залишає позовну заяву без розгляду, у випадках, встановлених нормами КАС України. 
Керуючись ст. 2-12, 122, 242, 287, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325      КАС України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області – задовольнити частково.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного  суду від 11 вересня 2020 року про повернення позову  у справі № 420/6866/20 -  скасувати.
Справу № 420/6866/20 передати на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 18.11.2020 року.

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.