Постанова 
Іменем України 
 
22 грудня 2020 року
м. Київ
 
справа № 342/316/18
провадження № 61-11465св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач - Городенківське державне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу Городенківського державного виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 липня 2020 року в складі колегії суддів: Мелінишин Г. П., Пнівчук О. В., Томин О. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом 
до Городенківського державного виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (далі - Городенківське ДВУВКГ) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
На обґрунтування позову зазначали, що ОСОБА_1 працювала 
у Городенківському ДВУВКГ головним бухгалтером, а ОСОБА_2 - там 
же головним інженером.
Наказом від 24 травня 2018 року № 08/ос ОСОБА_2 звільнено з посади 
у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку.
 
Наказом від 29 серпня 2018 року № 24/ос з цих же підстав звільнено з посади головного бухгалтера ОСОБА_1 . 
 
Посилаючись на те, що їх звільнено з роботи незаконно, з порушеннями норм статей 147 та 149 КЗпП України, а саме: накладення адміністративного стягнення не обґрунтовано і не підтверджено службовими розслідуваннями 
із встановленням конкретних системних порушень посадових інструкцій 
та правил внутрішнього розпорядку; роботодавцем не отримано попередню згоду вищого виборного органу профспілки на звільнення ОСОБА_4 , позивачі, уточнивши позовні вимоги, просили таке.
 
ОСОБА_3 просила визнати неправомірним та скасувати наказ від 29 серпня 2018 року № 24/ос «Про розірвання трудового договору з ОСОБА_1 
та звільнення її із посади головного бухгалтера Городенківського державного виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства»; поновити її на посаді головного бухгалтера господарства з 30 серпня 2018 року; стягнути 
з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу 
за період з 30 серпня 2018 року до 18 грудня 2019 року в сумі 182 427,38 грн, 
а станом на 11 січня 2020 року - 191 869,80 грн, та судові витрати.
 
ОСОБА_2 просив поновити йому строк для звернення із заявою про збільшення позовних вимог і визнати неправомірним та скасувати накази від 24 травня 
2018 року № 08/ос та від 25 травня 2018 року № 10/ос «Про звільнення з роботи ОСОБА_2 »; поновити його на посаді головного інженера Городенківського ДВУВКГ з 25 травня 2018 року; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 травня 2018 року 
до 18 грудня 2019 року в сумі 229 316,47 грн, а станом на 11 січня 2020 року - 
239 200,80 грн, та судові витрати.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 13 січня 2020 року, 
з урахуванням ухвали від 30 січня 2020 року про виправлення описки, 
в задоволенні позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що до позивачів за період роботи до звільнення неодноразово застосовувались заходи дисциплінарного стягнення, що свідчить про систематичне невиконання ними без поважних причин обов`язків, покладених на них трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку, тому звільнення ОСОБА_3 
та ОСОБА_2 відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України було проведено з дотриманням вимог трудового законодавства. 
 
Оскільки порушення їхніх трудових прав при звільненні не встановлено, немає підстав і для задоволення інших позовних вимог.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 липня 2020 року рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 
від 13 січня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задоволено.
 
Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Городенківського ДВУВКГ з 30 серпня 2018 року. Стягнуто з Городенківського ДВУВКГ на користь ОСОБА_1 255 915,45 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу 
з урахуванням всіх обов`язкових платежів. 
 
Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 11 708,55 грн допущено 
до негайного виконання.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Поновлено ОСОБА_2 на посаді головного інженера Городенківського ДВУВКГ 
з 26 травня 2018 року. 
 
Стягнено з Городенківського ДВУВКГ на користь ОСОБА_2 273 246,75 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням всіх обов`язкових платежів. 
 
Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 10 669,64 грн допущено 
до негайного виконання.
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд керувався тим, що на порушення статей 147 - 149 КЗпП України в наказі про звільнення ОСОБА_1 не вказано, в чому проявилось порушення нею як працівником трудових обов`язків, яке стало підставою для звільнення. Натомість лише зазначено, що підставою для звільнення є накази від 15 березня 2018 року № 41/од, від 30 березня 2018 року № 49/од, від 23 травня 2018 року 
№ 61/од та від 04 червня 2018 року № 64/од про застосування 
до неї дисциплінарних стягнень у виді догани.
 
Разом з тим, згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки одне дисциплінарне стягнення, догана або звільнення.
 
Також апеляційний суд зазначив, що наказ від 25 травня 2018 року № 10/ос, відповідно до якого ОСОБА_2 звільнено з посади головного інженера 
з 25 травня 2018 року на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, застосування до нього дисциплінарного стягнення наказами 
про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 15 березня 2018 року 
№ 40/од, від 13 квітня 2018 року №53/од не містить відомостей про те, який новий проступок або порушення посадових обов`язків вчинив ОСОБА_2 після застосування до нього попередніх дисциплінарних стягнень і що стало підставою для його звільнення. При цьому зазначення в наказі як підстави застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення акта службового розслідування без номера та дати його складання позбавляє суд можливості встановити, які саме порушення трудової дисципліни чи вимог посадової інструкції вчинено працівником та коли саме вчинено ці порушення.
 
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 31 липня 2020 року, Городенківське ДВУВКГ, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
 
У касаційній скарзі Городенківське ДВУВКГ зазначає, що апеляційний суд безпідставно відхилив докази систематичного порушення ОСОБА_2 посадових обов`язків, які виявились у постійному самовільному залишенні робочого місця, а також систематичному невиконанні ним професійних 
та службових обов`язків, що призвело до порушення вимог державних стандартів при подачі питної води споживачам. Апеляційний суд не врахував, 
що ОСОБА_2 не є головою профспілкової організації, а лише виконуючим обов`язки голови, до того ж він, як головний інженер, за складом своїх посадових обов`язків відноситься до роботодавця, а роботодавці не можуть бути членами виборних органів профспілки будь-якого рівня.
 
Городенківське ДВУВКГ посилається на помилковість висновків апеляційного суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 та вказує, що остання неодноразово систематично порушувала трудові обов`язки та правила внутрішнього трудового розпорядку, самовільно залишала робоче місце. Через невиконання нею наказів начальника Городенківського ДВУВКГ, ненадання інформації на виконання листа Управління праці та соціального захисту 
на підприємство накладено штрафні санкції. ОСОБА_1 , як головний бухгалтер, допускала неправильне обчислення заробітної плати працівникам, порушувала правила обліку матеріальних активів, що виявлено в результаті роботи комісії з обліку.
 
У касаційній скарзі йдеться про порушення норм процесуального права, яке виявилось у розгляді об`єднаного позову за відсутності спільності предмета позову, оскільки ці позови за своїм змістом є індивідуальними трудовими спорами.
 
Також підставою касаційного оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 01 липня 2020 року Городенківське ДВУВКГ зазначає неврахування судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду 
від 18 вересня 2019 року у справі № 344/8219/16-ц, від 13 січня 2020 року 
у справі № 511/847/17 та від 18 березня 2020 року у справі № 643/12579/17.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказують на те, 
що доводи касаційної скарги є надуманими та вона задоволенню не підлягає, причинами накладення на них дисциплінарних стягнень та звільнення з роботи 
є особисті неприязні стосунки між ними та начальником Городенківського ДВУВКГ. Вважають оскаржуване судове рішення законним і обґрунтованим, таким, що підлягає залишенню без змін.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано матеріали цивільної справи 
№ 342/316/18 з Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Суд встановив, що наказом начальника Городенківського ДВУВКГ від 15 березня 2018 року № 41/од «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни. Відповідно до наказу головний бухгалтер 14 березня 2018 року в робочий час самовільно залишила своє робоче місце, де була відсутня з 11 години 44 хвилин 
до 12 години 00 хвилин та з 13 години 00 хвилин до 15 години 21 хвилин, чим порушила пункт 3.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку та розділ ІV, пункт 10 посадової інструкції.
 
Наказом від 30 березня 2018 року № 49/од головному бухгалтеру ОСОБА_1 повторно оголошено догану за порушення трудової дисципліни за відсутність 
16 березня 2018 року на основному робочому місці тривалістю 4 години 
47 хвилин.
 
Наказом від 23 травня 2018 року № 61/од «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 оголошено догану за порушення пунктів третього, шостого розділу ІV посадової інструкції головного бухгалтера, а саме 
за систематичне невиконання головним бухгалтером наказів начальника господарства від 19 лютого 2018 року № 26, від 05 березня 2018 року № 30, 
від 12 березня 2018 року № 37, від 19 березня 2018 року № 43, ненадання інформації на виконання листа Управління праці та соціального захисту 
від 06 березня 2018 року № 501, нанесення збитків ДВУВКГ у сумі 560,40 грн 
з причин недотримання при виконанні постанови Управління Держпраці 
Івано-Франківської області 15-денного строку сплати штрафу з дня його накладення.
 
Наказом від 04 червня 2018 року № 64/од на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за систематичне неналежне виконання посадових обов`язків, визначених пунктами третім, четвертим, сьомим, восьмим, дванадцятим розділу ІІ «Завдання та обов`язки» посадової інструкції, що полягало у допущенні фактів неправильного нарахування заробітної плати працівників ДВУВКГ, недотримання порядку оформлення 
та подання до обліку первинних документів, а також з метою недопущення порушень, встановлених довідкою про стан дотримання законодавства 
про працю від 18 травня 2018 року № 09-09-342/2 та службової записки 
ОСОБА_1 від 01 червня 2018 року.
 
Вищезазначені накази оскаржувались ОСОБА_1 у судовому порядку. Під час розгляду цієї справи представник позивачки ОСОБА_5 уточнив позовні вимоги, зменшив їх у частині визнання незаконними та скасування наказів 
про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 15 березня 
2018 року №41/од, від 30 березня 2018 року №49/од, від 04 червня 
2018 року №64/од.
 
Також згідно з інформацією з ЄДРСР ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 07 червня 2019 року залишено без розгляду справу за позовом 
ОСОБА_1 до Городенківського ДВУВКГ про визнання неправомірним, дискримінаційним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 23 травня 2018 року № 61/од.
 
29 серпня 2018 року в. о. начальника Городенківського ДВУВКГ Парфенюк Р. В., враховуючи факт неодноразового застосування до головного бухгалтера заходів дисциплінарного стягнення за систематичне невиконання працівником 
без поважних причин службових обов`язків, а саме: на підставі наказів 
про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 15 березня 
2018 року № 41/од, від 30 березня 2018 року № 49/од, від 23 травня 2018 року 
№ 61/од, від 04 червня 2018 року № 64/од та враховуючи повідомлення № 2 профспілкового комітету Городенківського РО професійної спілки працівників житлово-комунального господарства від 03 серпня 2018 року винесено наказ про звільнення ОСОБА_1 з роботи відповідно до пункту третього частини першої статті 40 КЗпП України.
 
Згідно з витягом з протоколу засідання профспілкового комітету Городенківської РО професійної спілки працівників житлово-комунального господарства від 31 липня 2018 року № 2 профспілковий комітет надав згоду 
на звільнення головного бухгалтера Городенківського ДВУВКГ ОСОБА_1 відповідно до пункту третього частини першої статті 40 КЗпП України.
 
При розгляді позову в частині позовних вимог ОСОБА_2 суд встановив, 
що наказом від 15 березня 2018 року № 40/од головному інженеру ОСОБА_2 оголошено догану за порушення трудової дисципліни. За змістом наказу останній 14 березня 2018 року в робочий час самовільно залишив своє робоче місце, був відсутній з 11 години 44 хвилин до 12 години 00 хвилин та з 13 години 00 хвилин до 15 години 21 хвилини, чим порушив пункт 3.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку та розділ V посадової інструкції.
 
Наказом начальника Городенківського ДВУВКГ від 13 квітня 2018 року № 53/од «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_2 вдруге оголошено догану за неякісне виконання обов`язків відповідно до посадової інструкції та законодавства України. В цьому наказі зазначено, що головний інженер проявив халатність і безвідповідальність під час проривів мереж водопостачання на 
АДРЕСА_1 до 15 березня 2018 року, в забезпеченні якісної роботи хлораторної установки з причин протікання балона-фільтра системи хлорування, через несправність хлораторної установки хлорування води не проводилось, 
що є порушенням вимог державних стандартів подачі питної води споживачам, отже ОСОБА_2 порушено розділи ІІ, ІІІ посадової інструкції, вимоги статті 46 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», Водного кодексу України.
 
Відповідно до постанови позачергового засідання президії обласної організації профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення від 19 квітня 2018 року президія обласної організації профспілки не надала згоди на розірвання трудового договору з головою профспілкової організації Городенківського ДВУВКГ ОСОБА_2 на підставі пункту третього статті 40 КЗпП України.
 
17 травня 2018 року обласна організація профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення повторно відмовила в наданні згоди на звільнення в. о. голови профспілкової організації - головного інженера Городенківського ДВУВКГ 
Яреми Ю. І. 
 
22-24 травня 2018 року комісією в складі юрисконсульта ОСОБА_6 , економіста зі збуту ОСОБА_7 та майстра водопостачання ОСОБА_8 складено акт про те, що при підписанні договору від 07 травня 2018 року № 37 між Городенківським ДВУВКГ і Городенківською центральною районною лікарнею начальником ДВУВКГ ОСОБА_9 було встановлено факт допущення ОСОБА_2 помилки при розрахунку витрат за надані центральній районній лікарні послуги з перекачки води для мешканців вул. Залізничної 
та вул. Жибчина. Розпорядження начальника управління про надання нового розрахунку про відшкодування витрат головним інженером ОСОБА_2 
не виконано.
 
Наказом від 25 травня 2018 року №10/ос, виданим у зв`язку з виправленням технічних описок у наказі від 24 травня 2018 року № 08/ос, ОСОБА_2 звільнено за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених 
на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку 
 з 24 травня 2018 року на підставі наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 15 березня 2018 року № 40/од, від 13 квітня 2018 року 
№ 53/од, акта службового розслідування.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, 
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права 
чи порушення норм процесуального права.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Аналіз пункту 3 статті 40 КЗпП України дає підстави для висновку, 
що систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, 
за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, та порушив її знову, тому при звільненні працівника із зазначених підстав роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли.
 
Згідно зі статтею 147 КЗпП України заходами дисциплінарного стягнення 
за вчинений працівником дисциплінарний проступок (порушення трудової дисципліни чи правил внутрішнього трудового розпорядку) є догана 
та звільнення.
 
Враховуючи положення статті 147 КЗпП України звільнення працівника 
відповідно до пункту третього частини першої статті 40 КЗпП України 
є дисциплінарним стягненням, яке застосовується власником 
або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, 
але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю 
або перебування його у відпустці, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. При застосуванні такого виду дисциплінарного стягнення 
як звільнення роботодавець повинен враховувати обставини, за яких вчинено проступок, ступінь тяжкості вчиненого проступку, заподіяна ним шкода 
та попередня робота працівника.
 
У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає систематичне порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.
 
Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно 
або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; мають враховуватися тільки дисциплінарні 
й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами 
і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 766/8638/16-ц).
 
При притягненні працівника до цього виду відповідальності (звільнення 
за систематичне порушення посадових обов`язків) саме роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного працівником невиконання 
або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, роз`яснити ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, врахувати обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника та довести у разі виникнення спору правомірність застосування саме такого виду відповідальності як звільнення.
 
При цьому слід враховувати, що складовими дисциплінарного проступку, 
що характеризують його об`єктивну та суб`єктивну сторони, є: дії (бездіяльність) працівника; невиконання або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між його діями (бездіяльністю) та невиконанням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність роботодавцем наявності будь-якої з цих складових виключає наявність дисциплінарного проступку.
 
З огляду на наведені вимоги закону щодо застосування такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення за систематичне порушення трудових обов`язків та фактичні обставини справи, яка переглядається, касаційний суд погоджується з висновками апеляційного суду про те, що наказ від 25 травня 2018 року № 10/ос про звільнення ОСОБА_2 не містить відомостей 
про вчинення ним нового дисциплінарного проступку або порушення посадових обов`язків після застосування до нього попередніх дисциплінарних стягнень, яке може стати підставою для звільнення саме за систематичне порушення трудових обов`язків. При цьому зазначення в наказі, як підставу для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, акта службового розслідування без номера та дати його складання позбавляє можливості встановити які саме порушення трудової дисципліни чи вимоги посадової інструкції вчинено працівником та коли саме.
 
Касаційний суд відхиляє доводи, викладені в касаційній скарзі про те, 
що ОСОБА_2 був виконуючим обов`язки голови профспілкової організації, тому на нього не розповсюджуються гарантії, передбачені частиною третьою статті 252 КЗпП України, частиною третьою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», оскільки такі доводи ґрунтуються 
на неправильному тлумаченні поняття гарантій, встановлених законом 
для членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки).
 
За таких обставин колегія суддів вважає, що наказ від 29 серпня 2018 року 
№ 24/ос «Про розірвання трудового договору із ОСОБА_1 та звільнення 
її з посади головного бухгалтера Городенківського ДВУВКГ» є незаконним, 
з огляду на що ОСОБА_1 необхідно поновити на посаді головного бухгалтера Городенківського державного виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства.
 
Доводи касаційної скарги щодо незастосування апеляційним судом правових висновків Верховного Суду, викладених у зазначених у касаційній скарзі постановах, на увагу не заслуговують, оскільки ухвалені у цій справі рішення 
не суперечать цим висновкам.
 
Доводи у касаційній скарзі про те, що подання позивачами спільного позову призвело до порушення норм процесуального права, касаційний суд також відхиляє, оскільки такий розгляд не вплинув на встановлення фактичних обставин справи, дослідження доказів та надання їм оцінки, і не призвів 
до неправильного вирішення справи, що свідчить про те, що підстав, передбачених статтями 411, 412, 413 ЦПК України для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення немає.
 
Приймаючи постанову у цій справі, апеляційний суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального і процесуального права, зводяться до переоцінки встановлених судами обставин, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. 
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо немає підстав для скасування судового рішення.
 
Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки такі судові рішення 
є законними та обґрунтованими, прийняті з дотриманням вимог процесуального та матеріального закону, а доводи касаційної скарги висновків судів 
не спростовують.
 
Щодо судових витрат
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної 
чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
З огляду на те, що суд касаційної інстанції рішення не змінює та не ухвалює нове рішення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку 
з розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Городенківського державного виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства залишити без задоволення.
 
Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 01 липня 2020 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: | С. Ю. Бурлаков
| В. М. Коротун
| М. Є. Червинська