ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року 
м. Київ
справа № 0640/3861/18
адміністративне провадження № К/9901/6757/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Желєзного І.В., судді Коваленко Н.В., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області,
про визнання дій протиправними, зобов?язання виготовити та направити довідку про розмір грошового забезпечення
за касаційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 
на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року (прийняту у складі колегії: головуючого судді  Боровицького О. А., суддів Совгири Д. І., Курка О. П.),
В С Т А Н О В И В :
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив: 
визнати протиправними дії Житомирського обласного військового комісаріату щодо виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії із 1 січня 2018 року з урахуванням посадового окладу в розмірі 5920 грн (співвідношення розміру посадового окладу до 1 січня 2018 року – 1190 грн, тарифний розряд за посадою 30, тарифний коефіцієнт 4,36);
зобов`язати відповідача виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії з 1 січня 2018 року із урахуванням посадового окладу в розмірі 9440 грн (співвідношення розміру посадового окладу до 1 січня 2018 року – 2014 грн, тарифний розряд за посадою 55, тарифний коефіцієнт 5,36).
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року позов задоволено повністю.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при виготовленні довідки про грошове забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, протиправно та без наявності правових підстав не врахував попередньо встановлений посадовий оклад у розмірі 2014 грн, що в подальшому призвело до невірного визначення тарифного розряду за посадою та застосуванню меншого тарифного коефіцієнта, що мало наслідком зменшення загального розміру грошового забезпечення, яке враховується при перерахунку пенсії та порушення конституційних прав позивача.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову. 
Постановляючи зазначене рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що Житомирський обласний військовий комісаріат при виготовленні та направленні довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 діяв згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких інших осіб» від 21 лютого 2018 року №103 (далі – Постанова №103) та відповідно до визначеного порядку, а тому, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, позивач звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій просить скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що Житомирський ОВК, будучи уповноваженим органом, на який відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 та від 21 лютого 2018 року №103 покладено обов`язок щодо виготовлення та направлення до органу Пенсійного фонду України довідки про перерахунок позивачу пенсії, призначеної згідно із Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 9 квітня 1992 року №2262-XII (Закон №2262-XII), до 1 березня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку позивач займав на дату звільнення із служби, визначену станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, наказу Міністерства оборони України від 1 березня 2018 №90, повинен був дотримуватися вимог зазначеного законодавства та врахувати постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 12 квітня 2013 року у справі №296/2379/13-а (набрала законної сили 22 серпня 2013 року).
Проте відповідач протиправно виготовив та направив до ГУ ПФУ в Житомирській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку позивачу пенсії, виходячи зі співвідношення розміру посадового окладу до 1 січня 2018 року - 1190 грн, а не 2014 грн, з якого позивачу була призначена і виплачувалася пенсія до 1 січня 2018 року, чим порушив право позивача на належне пенсійне забезпечення.
Таким чином, на думку позивача, постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року про скасування рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року та відмову позивачу у задоволенні позовних вимог є незаконною, та такою, яка прийнята із порушенням норм матеріального права.
Позиція інших учасників справи
Від відповідача відзиву або заперечень на касаційні скарги позивача не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.
1 квітня 2019 року до суду надійшли пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в яких зазначається, що пенсія позивача була перерахована відповідно до довідки у порядку, визначеному Постановою №103.
Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи
Касаційна скарга надійшла до суду 11 березня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі №0640/3861/18, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати відзив на касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 8 грудня 2020 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 9 грудня 2020 року.
При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.
Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи
Судами попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 20 січня 2011 року №13 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини і всіх видів забезпечення за станом здоров`я.
Згідно довідки від 26 вересня 2013 року щодо сум щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, посадовий оклад позивача становив 2014 грн.
Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 12 квітня 2013 року у справі №296/2379/13-а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: визнано неправомірними дії Житомирського обласного військового комісаріату щодо встановлення йому посадового окладу у розмірі 1190 грн та зобов`язано Житомирський обласний військовий комісаріат встановити позивачу посадовий оклад в розмірі 2014 грн з 13 жовтня 2013 року та надати відповідну довідку про розмір грошового забезпечення з цієї суми до Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області для перерахунку пенсії.
Листом від 30 травня 2018 року №З-2698 позивача на його звернення повідомлено, що усі пенсії, призначені на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", підлягають перерахунку.
З наявної у матеріалах справи копії довідки про розмір грошового забезпечення від 1 березня 2018 року встановлено, що грошове забезпечення позивача в частині посадового окладу становить 5920 грн, тарифний розряд 30, коефіцієнт 3,36.
Вважаючи дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Оцінка висновків судів попередніх інстанцій і доводів учасників справи
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року не відповідає, а викладені у касаційній скарзі доводи скаржника є прийнятні з огляду на наступне.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Норми матеріального права, в цій справі, суд застосовує в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, які регулюються, зокрема, Законом №2262-ХІІ та Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Відповідно до статті 9 Закону №   2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із частиною другою статті 9 Закону №   2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною третьою статті 9 Закону №   2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Частина вісімнадцята статті 43 Закону №2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Тобто, відповідно по положень статті 63 Закону №   2262-ХІІ Кабінету Міністрів України делеговані повноваження щодо встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, що узгоджується з приписами статей 19, 113, 116, 117 Конституції України.
Так, статус Кабінету Міністрів України визначений у статті 113 Конституції України як вищого органу у системі органів виконавчої влади, що відповідальний перед Президентом України і Верховною Радою України, підконтрольний і підзвітний Верховній Раді України у межах, передбачених Конституцією.
Відповідно до статей 116, 117 Конституції України Кабінет Міністрів України, зокрема, забезпечує виконання законів України, вживає заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина, забезпечує проведення фінансової політики та політики у сфері соціального захисту, розробляє проект закону про Державний бюджет України і забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, спрямовує і координує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади, видає в межах своєї компетенції постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.
Зазначені повноваження Кабінету Міністрів України деталізовані у частині першій статті 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» та полягають у забезпеченні проведення державної соціальної політики шляхом вжиття заходів щодо підвищення реальних доходів населення та забезпечення соціального захисту громадян; забезпеченні підготовки проектів законів щодо державних соціальних стандартів і соціальних гарантій; забезпеченні розробки та виконання державних програм соціальної допомоги, зокрема, особам з інвалідністю, пенсіонерам та іншим непрацездатним і малозабезпеченим верствам населення.
Колегія суддів звертає увагу, що в рішенні Конституційного Суду України №   3-рп від 25 січня 2012 року зазначено, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.
У пункті 2.2 цього ж Рішення Конституційний Суд України вказав, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116 Конституції України).
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704, яка набрала чинності 1 березня 2018 року, та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103, текст якої офіційно оприлюднений 23 лютого 2018 року на Урядовому порталі.
Пунктом 1 Постанови №   103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Відповідно до Пункту 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі - Порядок №   45) пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Абзацом першим пункту 5 Порядку №   45, у редакції Постанови №103, встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Додаток 2 до Порядку №   45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою №   103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Тобто, Постановою №   103 встановлено, що перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом №   2262-ХІІ, здійснюється з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем як уповноваженим структурним підрозділом Міністерства оборони України, підготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача у відповідності до вимог Постанови №103, за формою згідно додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45.
Також судом апеляційної інстанції встановлено, що на дату звільнення позивача 20 січня 2011 року, його посадовий оклад за посадою начальника зв`язку - начальника відділу зв`язку та інформаційних систем штабу управління 8-го армійського корпусу складав 1190 грн, згідно якого і проводився вищевказаний перерахунок пенсії.
Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Житомирський обласний військовий комісаріат при виготовленні та направленні довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 діяв згідно вимог Постанови №103 та відповідно до визначеного порядку, а тому, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Однак, колегія суддів Верховного Суду вважає помилковими такі висновки суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.
Так, відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач правомірно склав довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії із 1 січня 2018 року, вказавши при цьому розмір посадового окладу 1190 грн.
Водночас, суд апеляційної інстанції, на відміну від суду першої інстанції, безпідставно не врахував того, що постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 12 квітня 2013 року у справі №296/2379/13-а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: визнано неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо встановлення йому посадового окладу у розмірі 1190 грн та зобов`язано Житомирський обласний військовий комісаріат встановити позивачу посадовий оклад в розмірі 2014 грн з 13 жовтня 2013 року та надати відповідну довідку про розмір грошового забезпечення з цієї суми до Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області для перерахунку пенсії.
Суд зазначає, що основною конституційною засадою судочинства визначено обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини другої статті 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року № 1401-VIII Конституція України була доповнена статтею 129-1, положення якої визначають, що суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Вказані конституційні положення знайшли своє продовження у КАС України, а також у Законі України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII . Так, статтею 2, частиною другою статті 14 КАС України та частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» регламентовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
З аналізу норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що суд першої інстанції, на відміну від суду апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, що відповідач при виготовленні довідки про грошове забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії протиправно та без наявності правових підстав не врахував попередньо встановлений посадовий оклад у розмірі 2014 грн, що в подальшому призвело до невірного визначення тарифного розряду за посадою та застосуванню меншого тарифного коефіцієнта, що мало наслідком зменшення загального розміру грошового забезпечення, яке враховується при перерахунку пенсії та порушення конституційних прав позивача.
Розглядаючи цю справу в касаційному порядку, суд також враховує, що згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що висновки суду апеляційної інстанції є помилковими, тоді як висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими. 
У зв`язку із чим суд приходить до висновку, що рішенням суду апеляційної інстанції було скасоване рішення суду першої інстанції, яке відповідає закону, тому постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року необхідно скасувати, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року – залишити в силі.
Висновки щодо розподілу судових витрат
Зважаючи на те, що особа, яка подає касаційну скаргу, звільнена від сплати судового збору, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року скасувати.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2018 року залишити в силі.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                       Я.О. Берназюк 
Судді:                                                                                          І.В. Желєзний
                                                                                          Н.В. Коваленко