ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 р.	Справа № 440/1306/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

          розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.05.2020, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, м. Полтава, повний текст складено 26.05.20 по справі № 440/1306/20 за позовом         ОСОБА_1  
          до        Головного управління Національної поліції в Полтавській області                
          про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням уточненої позовної заяви) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив суд визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області в частині незарахування ОСОБА_1 до вислуги років у поліції наявну на момент переходу на службу в Національну поліцію України вислугу років служби в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України, органах та підрозділах цивільного захисту - 10 років 06 місяців 10 днів; зобов`язати зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років у поліції наявну на момент переходу на службу в Національну поліцію України вислугу років служби в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України, органах та підрозділах цивільного захисту - 10 років 06 місяців 10 днів, з урахуванням якої загальний стаж станом на 27 лютого 2020 року становить 20 років 03 місяці 17 днів (а.с. 61-69).
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що  підхід при не зарахуванні до стажу служби в поліції періоду служби в органах і підрозділах цивільного захисту, зокрема, в частині 2 статті 78 Закону України "Про національну поліцію" та зарахуванні до вислуги років для призначенні пенсії періоду служби в органах і підрозділах цивільного захисту, зокрема, в пункті "б" частини 1 статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, є різним, що допускає неоднозначне тлумачення прав та обов`язків громадян, а тому національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для такої категорії осіб підхід. Системний аналіз наведених норм у їх взаємозв`язку дає підстави для висновку, що служба в органах цивільного захисту, до якого належала МНС України, має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а тому повинна зараховуватись до служби в органах внутрішніх справ, а в подальшому до стажу служби в поліції на підставі п. З ч. 2 ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію". Суд першої інстанції не надав належної уваги доводам Позивача, що з 18.01.2016 відповідачем фактично здійснено перерахунок вже встановленого ГУ МВС стажу служби позивача, протиправно зменшивши такий з 15 років 11 місяць 28 днів до 05 років 05 місяців 18 днів, у зв`язку з не включенням до нього періоду проходження позивачем служби в МНС України з 27.01.2003 до 07.08.2013.
Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)       справа розглядається в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 14 червня 2004 року /а.с. 13-17, 91/, послужного списку Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_1 №М-180073 /а.с. 25-35, 83-90/, послужного списку Міністерства надзвичайних ситуацій України ОСОБА_1 №Ц-002618 /а.с.36-47/ та довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області №02 –В-43/11 від 26 лютого 2020 року /а.с. 92-93/ ОСОБА_1 у періоди:
- з 16 серпня 1999 року по 14 червня 2004 року проходив навчання як курсант в Черкаському інституті пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля МВС України;
- з 14 червня 2004 року по 20 липня 2004 року проходив службу на посаді інспектора групи пожежної профілактики 15-ї державної пожежної частини по охороні Холдингової компанії "АвтоКрАЗ" 1-го загону державної пожежної охорони (м. Кременчук) Головного управління МНС України в Полтавській області;
- з 20 липня 2004 року по 25 січня 2005 року проходив службу на посаді начальника караулу 13-ї самостійної пожежної частини 1-го загону державної пожежної охорони (м. Кременчук) Головного управління МНС України в Полтавській області;
- з 25 січня 2005 року по 15 квітня 2008 року проходив службу на посаді старшого інспектора відділу з організації служби та реагування на надзвичайні ситуації, застосування пожежної та спеціальної техніки Кременчуцького міського управління Головного управління МНС України в Полтавській області;
- з 15 квітня 2008 року по 07 липня 2009 року проходив службу на посаді помічника начальника штабу пожежогасіння (оперативного чергового) державної пожежної охорони м.Кременчук Головного управління МНС України в Полтавській області;
- з 07 липня 2009 року по 01 червня 2011 року проходив службу на посаді начальника чергової зміни оперативно-координаційного відділу при Кременчуцькому міському управлінні Головного управління МНС України в Полтавській області;
- з 01 червня 2011 року по 25 жовтня 2011 року проходив службу на посаді начальника чергової зміни оперативно-координаційного відділення Кременчуцького районного відділу Управління МНС України в Полтавській області;
- з 25 жовтня 2011 року по 27 квітня 2012 року проходив службу на посаді начальника 14-ї підпорядкованої державної пожежної частини м. Кременчук Управління МНС України в Полтавській області;
- з 27 квітня 2012 року по 31 травня 2012 року проходив службу на посаді начальника 14-ї підпорядкованої державної пожежної частини м. Кременчук Територіального управління МНС України у Полтавській області;
- з 31 травня 2012 року по 01 серпня 2012 року проходив службу на посаді начальника 21-ї самостійної державної пожежної частини м. Комсомольськ Територіального управління МНС України у Полтавській області;
- з 01 серпня 2012 року по 07 серпня 2013 року проходив службу на посаді начальника 23-ї державної пожежно-рятувальної частини Територіального управління МНС України у Полтавській області.
Наказом Територіального управління МНС України у Полтавській області №98ос від 07 серпня 2013 року звільнений із служби у запас (з постановкою на військовий облік) (з виключенням з кадрів МНС) за пунктом 99 підпунктом 4 (у зв`язку із скороченням штатів) Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту. Вислуга років станом на 07 серпня 2013 року в календарному обчисленні складає 13 років 11 місяців 23 дня.
З 01 листопада 2013 року по 06 листопада 2015 року проходив службу на посаді оперуповноваженого Відділу з оперативного обслуговування південно-західного регіону області УОТЗ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області; з 07 листопада 2015 року по 08 грудня 2016 року - на посаді заступника начальника управління – начальника відділу управління (оперативно-технічних заходів) Головного управління Національної поліції в Полтавській області, а з 08 грудня 2016 року проходить службу на посаді заступника начальника управління – начальника 1-ого відділу управління оперативно-технічних заходів Головного управління Національної поліції в Полтавській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Полтавській області "По особовому складу" №8о/с дск від 18 січня 2016 року (витяг) /а.с.82/ відповідно до статті 78 розділу VIІ Закону України "Про Національну поліцію" оголошено стаж служби в поліції на встановлення надбавки за вислугу років станом на 08 листопада 2015 року майорові поліції ОСОБА_1 , заступникові начальника управління – начальникові відділу управління (оперативно-технічних заходів) Головного управління Національної поліції в Полтавській області – 05 років 05 місяців 18 днів.
ОСОБА_1 звернувся до ГУ НП в Полтавській області із рапортом від 04 лютого 2020 року  про зарахування до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, періоду служби на посадах рядового і начальницького складу в МНС, органах та підрозділах цивільного захисту за період з 27 березня 2003 року по 07 серпня 2013 року.
Листом Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Полтавській області №174/115/12/01/09-2020 від 11 лютого 2020 року /а.с. 11/ повідомлено ОСОБА_1 , що згідно з  наказом ГУ НП в Полтавській області №8о/с дск від 18 січня 2016 року відповідно до статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" йому оголошено стаж служби в поліції для виплати надбавки за стаж служби в поліції та визначення тривалості додаткової відпустки станом на 08 листопада 2015 року - 05 років 05 місяців 18 днів. При цьому до стажу служби в поліції зараховано період служби в органах внутрішніх справ та Національній поліції. Ураховуючи викладене, відсутні правові підстави для зарахування до стажу служби в поліції для виплати надбавки за стаж служби в поліції та визначення тривалості додаткової відпустки час його служби в МНС України, органах та підрозділах цивільного захисту.
Не погодившись з діями відповідача щодо не зарахування до вислуги років у поліції стажу служби  в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України, органах та підрозділах цивільного захисту, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Позивач наголошує на тому, що стаж в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України, органах та підрозділах цивільного захисту підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, відповідно до положень частини другої та четвертої статті 78 Закону України "Про Національну поліцію", підпункту "б" частини першої статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ".
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог,  суд першої інстанції виходив з того, що  при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки слід застосовувати приписи частини другої статті 78 Закону України "Про Національну поліцію", якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції. При цьому делегування частиною четвертою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає останньому права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені частиною другою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію". 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02 липня 2015 року (далі - Закон №580-VIII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).
Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно із частинами першою-четвертою статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби в поліції зараховуються:
1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;
6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.
Отже, у частині другій статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" наведено виключний перелік посад (видів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, і цей перелік не підлягає розширенню.
У вказаному переліку посад (видів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, відсутня служба в Міністерстві надзвичайних ситуацій України, органах та підрозділах цивільного захисту.
У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За висновками Верхового Суду, викладеними у постанові від 31 березня 2020 року у справі №520/2067/19, при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки слід застосовувати приписи частини другої статті 78 Закону України "Про Національну поліцію", якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції. При цьому делегування частиною четвертою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" Кабінету Міністрів України повноважень щодо встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає останньому права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені частиною другою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію".
З такого правового регулювання та правових висновків Верховного Суду слідує, що служба  в Міністерстві надзвичайних ситуацій України, органах та підрозділах цивільного захисту не підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції.
Вказаний висновок враховано судом першої інстанції під час розгляду цієї справи та у колегії суддів відсутні підстави не враховувати такі  висновки суду касаційної інстанції щодо правозастосування.
Посилання позивача в апеляційній скарзі на положення частини першої статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) та Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" №393 від 17 липня 1992 року (далі - постанова № 393) колегія суддів відхиляє з огляду на таке.
Відповідно до преамбули Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 9 квітня 1992 року №2262-XII  цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Згідно з преамбулою постанови №393 ця постанова прийнята відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 9 квітня 1992 року №2262-XII.
За висновками Верховного Суду, викладеним у постанові від 31 березня 2020 року у справі №520/2067/19, положення постанови №393 не можуть бути застосовані при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в порядку статті 78 Закону №580-VIII, оскільки постанова №393 прийнята на виконання Закону №2262-XII та може бути застосована для визначення вислуги років саме у випадку призначення пенсії за вислугу років. У свою чергу, при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки слід застосовувати приписи частини другої статті 78 Закону №580-VIII, якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції.
Постанова №393 встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону №2262-XII.
Отже, положення постанови №393 не можуть бути застосовані при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в порядку статті 78 Закону №580-VIII.
У свою чергу, при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки слід застосовувати приписи частини другої статті 78 Закону №580-VIII, якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції.
В апеляційній скарзі заявник стверджує, що служба в органах МНС України має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а тому повинна зараховуватись до служби в органах внутрішніх справ, а в подальшому до стажу служби в поліції на підставі п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону №580-VIII, з огляду на вимоги Положення про Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1539 від 02.11.2006 (далі - Положення №1539) та п.п. 21, 56 Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №629 (чинного на момент прийняття та звільнення позивача зі служби в органах МНС України, далі - Положення №629)
При цьому, пунктами 21, 56 Положення №629 визначалося, що особам, які прийняті на службу до органів і підрозділів цивільного захисту, присвоюється спеціальне звання і їх призначають на посади рядового і начальницького складу. Днем прийняття на службу вважається день присвоєння спеціального звання. Особи рядового і начальницького складу можуть бути направлені для подальшого проходження служби з виключенням з кадрів МНС до військових формувань і правоохоронних органів.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що ні Положення №1539, ні Положення №629 не містять норм, якими визначається, що служба в органах цивільного захисту, в органах МНС України, має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу та повинна зараховуватись до стажу служби в органах внутрішніх справ, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.
Станом на час прийняття позивача на службу до Національної поліції України діяв Закон №580-VIII, частиною другою статті 78 якого наведено виключний перелік посад (видів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягають норми саме цього Закону. 
Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що під час прийняття на роботу  до лав Національної поліції йому спочатку було зараховано спірний період до вислуги років, а в подальшому перераховано в бік зменшення колегія суддів відхиляє.
Слід зазначити, що помилка кадрової служби державного органу в визначенні стажу трудової діяльності  та подальше виправлення такої помилки не можуть бути підставою для задоволення вимог позову ОСОБА_1 .
З урахуванням викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях відповідача порушень прав позивача,  які б потребували судового захисту.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 по справі                      № 440/1306/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	Н.С. Бартош    А.М. Григоров