ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8074/20                                                                                         Суддя першої інстанції: Шейко Т.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 листопада 2020 року                                                                   м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                                            Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                  Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

     В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київського міського військового комісаріату та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просив суд:
- визнати протиправними дії Київського міського військового комісаріату щодо відмови скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій), а саме: робота з таємними виробами, носіями, документами - 15%, надбавка за особливо важливі завдання - 100%, премія - 10%;
- зобов`язати Київський міський військовий комісаріат скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій), а саме: робота з таємними виробами, носіями, документами - 15%, надбавка за особливо важливі завдання - 100%, премія - 10%;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві після отримання від Київського міського військового комісаріату нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 нарахувати і виплатити пенсію ОСОБА_1 виходячи з зазначених додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, премій), а саме: робота з таємними виробами, носіями, документами - 15%, надбавка за особливо важливі завдання - 100%, премія - 10%) єдиним платежем починаючи з 01 січня 2018 року;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві щодо неперерахунку та невиплати ОСОБА_1 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” з 01 січня 2018 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 100% визначеного пенсійного забезпечення відповідно до тарифної сітки, розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” з 01 січня 2018 року, єдиним платежем без врахування Постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 та без обмеження максимальним розміром пенсії.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що Київським міським військовим комісаріатом протиправно не включено до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії премію, надбавки за виконання за роботу в умовах режимних обмежень, надбавки за особливості проходження військової служби, що порушує права позивача та Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві протиправно відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням вищезазначених видів грошового забезпечення.
Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.08.2020 р. 
Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 01 січня 2018 року лише 50% сум підвищення пенсії та з 01 січня 2019 року лише 75% підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року та обмеження пенсії максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року пенсію у розмірі з урахування 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року без обмеження максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. 
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.08.2020 р. та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції винесено із порушенням норм матеріального права. Вважає, що існує єдиний порядок перерахунку пенсій у зв`язку із зміною розмірів грошового забезпечення військовослужбовців на підставі постанови № 704. Також вказує на те, що право позивача в частині невиплати йому пенсії без обмеження максимальним розміром на даний час не порушені, оскільки під час перерахунку пенсії позивача обмеження максимальним розміром не підлягало застосуванню. Вважає, що ГУ УПФУ у м.Києві права позивача не порушувало, оскільки діяло на підставі та в межах чинного законодавства.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що право позивача на своєчасний та повний розрахунок порушено відповідачем 2, а тому позивача протиправно позбавлено права власності, володіння та користування коштами, які повинні були бути йому нараховані відповідно до вимог ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Також вважає, що обмеження пенсії її максимальним розміром є протиправним.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України).
У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно із наявним у справі перерахунком пенсії вбачається, що пенсію позивача перераховано з 01 січня 2018 року, виходячи із сум грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання та процентна надбавка за вислугу років.
Отримавши перерахунок пенсії позивач дізнався, що під час перерахунку пенсії не враховані додаткові види грошового забезпечення, а саме додаткові види грошового забезпечення, які позивач отримував при звільненні з посади.
Представник позивача звернувся з заявами до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Київського міського військового комісаріату, в яких просив повідомити про причини здійснення перерахунку пенсії без урахування усіх видів грошового забезпечення та просив направити оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, відповідно.
Листом від 11 березня 2020 року Київський міський військовий комісаріат повідомив представника позивача про відсутність законних підстав для включення усіх додаткових видів грошового забезпечення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило представника позивача про те, що перерахунок здійснений на підставі чинного законодавства та на підставі наявних матеріалів пенсійної справи позивача.
Вважаючи такі дії відповідачів протиправними позивач звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи заяву про винесення додаткового судового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що перерахунок пенсії позивачу проведено невірно саме з вини відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, а тому наявні підстави для зобов`язання проведення такого перерахунку саме з 01 січня 2018 року, тобто з дати виникнення у позивача права на його проведення з урахуванням 100% суми підвищення без обмеження максимальним розміром.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із наступного.
Пунктом 1  постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб"  відповідно до частини четвертої  статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  постановлено: перерахувати пенсії, призначені згідно із  Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із  Законом  особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
В силу приписів  статті 63 Закону України № 2262-XII, пункту 4 Порядку № 45, позивач отримав право на перерахунок пенсії у січні 2018 року відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103. При цьому КМУ уповноважений визначати порядок проведення такого перерахунку, що й було реалізовано ним у Порядку № 45.
Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, пункт 1  постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103  скасовано.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до пункту 10  постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704  (із змінами, внесеними згідно з  постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103) ця  постанова  набирає чинності з 01 березня 2018 року.
Постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103  в частині внесення змін до  постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704  та  постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704  є чинними.
Отже, з набранням чинності  постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії. Скасування пункту 1  постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103  рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18 не впливає на вказані підстави.
Відповідно до пункту 2  постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103  виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї  постанови    підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
У зв`язку із скасуванням пункту 2  постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103  рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.
Отже, саме з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.
До аналогічного правозастосування дійшла Велика Палата Верховного Суду  у зразковій справі № 160/3586/19.
Таким чином, на момент розгляду даної справи дії Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві щодо зменшення ОСОБА_1 пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 р. є протиправними.
Як вбачається зі змісту пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103, нею врегульовані строки виплати пенсій, а не порядок проведення перерахунку.
У зв`язку з чим суд зазначає, що питання строків виплати доплат до пенсії за результатами проведеного перерахунку, тобто частини пенсії особи, а також розмірів такої доплати не охоплюються поняттям "порядок проведення перерахунку пенсії".
З огляду на зазначене, суд вважає, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 05 березня 2019 року, з урахуванням вже сплачених сум, визначається  Законом №2262- XII, отже підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності".
Щодо позовної вимоги про виплату пенсії без обмеження максимальним розміром суд першої інстанції зазначив наступне.
Положення  статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  про те, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність доповнено згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №848-VIII.
Утім, зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до  рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.
Згідно із пунктом другим резолютивної частини  рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016, зокрема, частина сьома  статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  втратила чинність з дня  ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина сьома статті 43 в  Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до  Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень  цього Закону, набрав чинності з 01 січня 2017 року, у частині сьомій  статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Отже вбачається, що  стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Суд вважає за необхідне зазначити, що внесені  Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року №1774  до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №127/4267/17 та від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що перерахунок пенсії позивачу проведено невірно саме з вини відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, а тому наявні підстави для зобов`язання проведення такого перерахунку саме з 01 січня 2018 року, тобто з дати виникнення у позивача права на його проведення з урахуванням 100% суми підвищення без обмеження максимальним розміром.
Однак, колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інстанції, оскільки з урахуванням рішення у зразковій справі № 160/3586/19 від 11.03.2020 р., Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві слід зобов`язати перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року пенсію у розмірі з урахування 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року без обмеження максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві судові витрати за написання відзиву на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві в сумі 2  500,00 грн.
Згідно з положеннями ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частиною 3 ст. 134 КАС України встановлено для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).
Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).
Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження понесених витрат представником позивача надано договір № 085/20 про надання правничої допомоги від 28.08.2020 р. на представництво ОСОБА_1 в Шостому апеляційному адміністративному суді у справі № 640/8074/20.
Відповідно до акту надання правничої правової допомоги № 2 від 25.09.2020 р. адвокатом позивача надано наступні послуги: правовий аналіз апеляційної скарги 1 год. 1000,00 грн, написання відзиву на апеляційну скаргу 1,5 год. х 1000,00 грн = 1  500,00 грн, всього на суму 2  500,00 грн.
Зважаючи на викладене вище, беручи до уваги те, що відповідачем не подано заперечень щодо розміру заявлених витрат на правову допомогу, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити клопотання представника позивача та присудити на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 2  500,00 грн.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.
Таким чином, беручи до уваги те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального справа, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вирішила згідно  ст. 317 КАС України  апеляційну скаргу задовольнити частково.
Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню. 
Керуючись ст.ст. 243,  244,  250,  310,  311, 315,  317,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

                                                   П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві задовольнити частково.
Додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2020 скасувати в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року пенсію у розмірі з урахування 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року без обмеження максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вказано, що обмеження встановлено на підставі  статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та прийняти в цій частині нову постанову, якою
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року пенсію у розмірі з урахування 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року без обмеження максимальним розміром у 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність
В решті додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2020 року залишити без змін.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м.Київ, 04053, код ЄДРПОУ 42098368) понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 2  500,00 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                      О.М. Кузьмишина

Судді:                                                                                          Л.О. Костюк

                                                                                                    О.Є. Пилипенко