ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8573/20 Справа № 203/4421/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
        головуючого – Пищиди М.М.
        суддів – Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “ТЕХНОПОЛІС” на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю “ТЕХНОПОЛІС”, третя особа — ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину,-
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У грудні 2019 року позивачі звернулися до суду з позовом до ТОВ «ТЕХНОПОЛІС», третя особа – ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину. 
       Заявлені позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що 17.09.2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було постановлено ухвалу про звільнення третьої особи від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України (далі – КК), у зв`язку з примиренням з потерпілою. 
       Вказаною ухвалою, серед іншого, було встановлено те, що третя особа, яка перебувала у трудових відносинах з відповідачем, допустило зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi», належним позивачці, за кермом якого знаходився позивач. 
       Внаслідок протиправних дій третьої особи позивачам було заподіяно моральну шкоду, яку вони оцінюють у 100 000,00 грн. кожний. 
       Викладене стало причиною звернення позивачів до суду з позовом про стягнення з відповідача компенсації заподіяної моральної (немайнової) шкоди (а.с.а.с. 3 – 7, 22, 27 – 31).
       Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2020 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПОЛІС», третя особа – ОСОБА_3 , про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок злочину, задоволено частково.
       Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПОЛІС» на користь ОСОБА_1 компенсацію заподіяної моральної (немайнової) шкоди в сумі 50 000,00 грн., компенсацію судових витрат у сумі 768,40 грн, разом – 50 768,40 грн.
       Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПОЛІС» на користь ОСОБА_2 компенсацію заподіяної моральної (немайнової) шкоди в сумі 50 000,00 грн., компенсацію судових витрат у сумі 768,40 грн, разом – 50 768,40 грн.
       У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю “ТЕХНОПОЛІС” звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду змінити, позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивачів моральну шкоду по 2 000 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що позивачці належить автомобіль «Mitsubishi Eclipsе» (реєстраційний номер – НОМЕР_1 ).
       10 червня 2019 року, близько 09:05 год., третя особа, керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz» (реєстраційний номер – НОМЕР_2 ), перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем, рухалася в Центральному районі м. Дніпра, по вул. Княгині Ольги, з боку пр. Дмитра Яворницького в напрямку вул. Князя Ярослава Мудрого.
        Під час руху третя особа, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при увімкненні в напрямку його руху сигналу світлофора, що забороняє їй рух (червоний), не зупинилася у встановленому місці, а саме перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія) або перед краєм перехрещуваної проїзної частини, продовжила рух, виїхала на перехрестя з вул. Князя Ярослава Мудрого, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Eclipsе» (реєстраційний номер – НОМЕР_1 ), під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по вул. Князя Ярослава Мудрого на дозволяючий (зелений) сигнал світлофора.
       Викладене підтверджується ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2019, постановленою у кримінальній справі №203/2388/19
        ОСОБА_1 під час пригоди безпосередньо перебував в автомобілі, що зазнав пошкоджень; після події був змушений звертатися до лікаря, який поставив йому діагноз «постстресовий розлад». Під час відвідування лікаря висловлював скарги з приводу поганого сну, відчуття страху, головного болю, важкості у грудях без зв`язку з фізичних навантаженням (а.с.а.с. 86, 87).
       Крім того, ОСОБА_2 у результаті пригоди зазнала матеріальних втрат внаслідок пошкодження власного автомобіля, а також душевних страждань у зв`язку з пошкодженням її майна.

       Частково задовольняючи позовні вимоги позивачів про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі мають право на відшкодування моральної шкоди, а визначений розмір моральної шкоди є достатнім та незавищеним.
       Проте, повністю погодитись із таким висновком суду не можна.
       Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
       Моральна шкода полягає:
       1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
       2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
       3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
       4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
       Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
       Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
       Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
       Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
       Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
       Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
       Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.
       Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
       При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.
       Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.
       Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.
       Апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції, в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди, оскільки цей розмір не відповідає верховенству права, вимогам розумності і справедливості та ступеню моральних страждань, понесених позивачами.
       Враховуючи те, що судом в частині визначення розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду, у цій частині, не відповідають обставинам справи, постановлене ним рішення, у цій частині, підлягає зміні шляхом зменшення суми відшкодування моральної шкоди до 5 000 грн.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
       Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “ТЕХНОПОЛІС” - задовольнити частково.
       Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2020 року змінити в частині розміру стягнення моральної шкоди.
       Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПОЛІС» на користь ОСОБА_1 компенсацію заподіяної моральної (немайнової) шкоди в сумі 5 000 грн.
       Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОПОЛІС» на користь ОСОБА_2 компенсацію заподіяної моральної (немайнової) шкоди в сумі 5 000 грн.
       В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.
       Судді: