ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року	Львів	Справа № 300/1413/20 пров. № А/857/10309/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                       Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.
з участю секретаря судового засідання                     Копанишин Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року в справі №300/1413/20 (суддя Главач І.А., м. Івано-Франківськ) за позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив: а) визнати протиправною відмову в проведенні перерахунку пенсії із включенням до складу грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди; 
б)  зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 15.04.2017 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із включенням до складу грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди.
Рішенням від 27 липня 2020 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково.
Визнав протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що полягає у нездійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, сум щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 15 квітня 2017 року по 31 грудня 2017 року та з 05 березня 2019 року.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1  з 15 квітня 2017 року по 31 грудня 2017 року та з 05 березня 2019 року, з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається/перераховується (обчислюється) пенсія, сум щомісячної додаткової грошової винагороди, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2020 № 350/486/300/1/490, із урахуванням виплаченої пенсії за ці періоди.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Також суд стягнув на користь ОСОБА_1  630 гривень 60 копійок судових витрат по сплаті судового збору. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки Рішенню Конституційного Суду України від 13.05.2015 за №4-рп/2015, в якому останній зазначив, що щомісячна додаткова грошова винагорода не входить до складу грошового забезпечення як для перерахунку, так і для призначення пенсії.
Також норми статей 43 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", "Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 12.02.2008, не містять положень про включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, таких виплат як щомісячна додаткова грошова винагорода. 
Такі виплати, на переконання відповідача, є разовими платежами та за своєю суттю є державними соціальними гарантіями для осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а тому вони не входять до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.
Відтак, відповідач не наділений правом самостійно визначати розмір і склад грошового забезпечення військовослужбовця. 
Стосовно поданої позивачем довідки від 17.04.2020 № 350/486/300/1/490, відповідач вказав на невідповідність такої довідки встановленій Порядком №45 формі. 
З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.
           ОСОБА_1 правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Учасники справи викликалися в судове засідання, проте у зв`язку з їх неявкою фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України та 14.04.2017 звільнений з військової служби в запас. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 15.04.2017 отримує пенсію за вислугою років на підставі Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, що підтверджується копією протоколу за пенсійною справою № 0901005460 (Міноборони) від 17.05.2017 (а.с.30).
Так, згідно зазначеного протоколу за пенсійною справою № 0901005460 (Міноборони) від 17.05.2017 грошове забезпечення для обчислення пенсії становило 4120,84 грн., яке складалося з: посадовий оклад – 685,00 грн., оклад за військове звання – 45,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 40% – 292,00 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення – 3098,84 грн. Загальний розмір пенсії ОСОБА_1 – 2678,55 грн. (а.с.30).
Відповідно до протоколу за пенсійною справою позивача за № 0901005460 (Міноборони) від 31.03.2020, загальний розмір пенсії позивача складає 3646,50 грн. (а.с.39).
28.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив провести перерахунок раніше призначеної пенсії з врахуванням в грошовому забезпеченні, з якого перераховується пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. До вказаної заяви позивач долучив довідку Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2020 № 350/486/300/1/490 про всі грошові виплати позивачу за два роки перед звільненням з військової служби, в якій зазначено, що з грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди проводилось нарахування та сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.7).
28.05.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом № 1403-1189/Н-02/8-0900/20 відмовило позивачу у проведенні такого перерахунку пенсії, вказавши на відсутність правових підстав, оскільки статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пункту 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особа начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за №393, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою; окладу за військове (спеціальне) звання; процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому, положення про включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, таких виплат як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, індексація та одноразова допомога при звільненні у вищевказаних правових нормах - відсутні. Такі виплати, на переконання відповідача, є разовими платежами та за своєю суттю є державними соціальними гарантіями для осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а тому, не входять до додаткових видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія (а.с.8-9).
Вважаючи протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській в проведенні перерахунку пенсії із включенням до складу грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду. 
Суд першої інстанції, задовольняючи частково адміністративний позов, керувався тим, що суми щомісячної додаткової грошової винагороди входять до складу грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, а тому відмова відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з дати її призначення на підставі довідки, до якої включено вказані виплати, є протиправною. Проте перерахунок слід провести з 15.04.2017 (призначення пенсії) по 31.12.2017, а також з 05.03.2019, оскільки у період з 01.01.2018 по 04.05.2019 діяла постанова КМ України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, затверджений постановою КМ України №45 від 13.02.2008 в редакції, що не передбачала включення додаткової грошової винагороди до довідки, на підставі якої здійснювався перерахунок пенсії.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною першою  статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами другою, третьою  статті 9 Закону № 2011-ХІІ  до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною першою  статті 15 Закону № 2011-ХІІ  визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до  Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (надалі – Закон № 2262-ХІІ).
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, частиною третьою  статті 43 Закону № 2262-ХІІ  визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 7  постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського     складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей»  пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
  Таким чином,  Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
При цьому факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного  статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.
Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17 (провадження № 11-806апп18), в якій здійснено відступ від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у  постанові  цього суду від 10.03.2015 (№ 21-70а15).
Також Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що якщо щомісячна додаткова грошова винагорода мала постійний (щомісячний) характер і виплачувалася протягом останніх 24 місяців перед звільненням, то в розумінні частини 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ і пункту 7 Постанови №393 вона є одним з видів щомісячного додаткового грошового забезпечення, із розміру (складу) якого обчислюється пенсія. 
Суд першої інстанції ретельно дослідив довідку військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2020 №350/486/300/1/490, яку позивач долучив до заяви про проведення перерахунку пенсії, та встановив, що ОСОБА_1 у період з квітня 2015 по березень 2017 року щомісячно виплачувалася додаткова грошова винагорода, з якої сплачено єдиний соціальний внесок, що вказує на постійний (щомісячний) характер такої виплати, та дійшов правильного висновку, що така входить до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
А тому суд першої інстанції встановивши, що пенсійний орган відмовив у проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі долученої ним довідки  Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2020 № 350/486/300/1/490 про всі грошові виплати позивачу за два роки перед звільненням з військової служби, в які увійшла і щомісячна додаткова грошова винагорода, правомірно зобов`язав відповідача провести такий перерахунок з 15.04.2017 – дня призначення пенсії, оскільки саме з цього моменту право позивача на отримання пенсії у відповідному розмірі було порушено. При цьому, визначаючи момент, з якого відповідача зобов`язано вчинити вказані вище дії, суд першої інстанції врахував зазначену вище правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.
Разом з тим,  колегія суддів погоджується з доводами відповідача щодо відсутності підстав для врахування в розмірі грошового забезпечення додаткових видів грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії позивача відповідно до постанови КМ України №103 з 01.01.2018, оскільки до 05 березня 2019 року положення пунктів 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 були чинними та не передбачали врахування додаткових видів грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії. Проте суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позову за вказаний період.
Помилковим вважає колегія суддів покликання відповідача на відсутність підстав для врахування судом першої інстанції висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 по справі №522/2738/17, з огляду на правову позицію Верховного Суду у рішенні від 13.03.2019 та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 по справі №240/6263/18 (Пз/9901/1/19) з огляду на наступне. 
Відповідно до змісту рішення Верховного Суду (надалі по тексту також - Суд), ухваленого у зразковій справі №240/6263/18, висновки Суду у цій справі підлягають застосуванню в адміністративних справах щодо звернення до суду осіб, звільнених з військової служби, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з адміністративними позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України, на пенсійному обліку якого перебувають позивачі, з позовними вимогами щодо визнання протиправною бездіяльності щодо перерахунку та виплати пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення; зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення.
З наведеного колегія суддів вбачає, що предметом спору у зразковій справі було встановлення правомірності проведеного територіальним органом Пенсійного фонду України перерахунку пенсії особі з 01.01.2018 на підставі прийнятої Кабінетом Міністрів України постанови №103 від 21.02.2018. При цьому, у своєму рішенні Верховний Суд наголосив, що питання врахування у складі грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення не охоплювалось предметом спору у зразковій справі.
Відтак, за результатом розгляду справи №240/6263/18 Верховний Суд, з висновками якого погодилася і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020, вказав що відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" перерахунок пенсії військовослужбовцям та деяким іншим особам здійснюється із урахуванням трьох складових оновленого грошового забезпечення, визначеного на 1 березня 2018 року - окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Врахування інших видів грошового забезпечення цією постановою не передбачено. 
Суд зазначив, що оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу без врахування положень Порядку №45 та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103.
А тому, враховуючи те, що рішення Верховного Суду та постанова Великої Палати Верховного Суду, на які вказує відповідач в апеляційні скарзі, стосуються виключно питання перерахунку пенсії особі з 01.01.2018 на підставі прийнятої Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 постанови №103, висновки Суду та Великої Палати Верховного Суду, сформовані у межах розгляду зразкової справи №240/6263/18, застосуванню до правовідносин, пов`язаних із призначенням пенсії позивачу у 2017 році, а не її перерахунком, - не підлягають.
Водночас, суд зазначає, що рішення Верховного Суду та постанова Великої Палати Верховного Суду, ухвалені за наслідком розгляду зразкової справи №240/6263/18 не містять жодних вказівок на відступ від правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.02.2019 по справі №522/2738/17, оскільки питання наявності підстав для включення, зокрема, щорічної додаткової грошової винагороди до додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовця саме при призначенні пенсії Судом у межах розгляду справи №240/6263/18 не досліджувалось.
Отже, суд першої інстанції мотивовано керувався висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 06.02.2019 по справі №522/2738/17, та правильно вирішив судовий спір, задовольнивши адміністративний позов частково, й зобов`язавши Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1  з 15 квітня 2017 року по 31 грудня 2017 року та з 05 березня 2019 року, з включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається/перераховується (обчислюється) пенсія, сум щомісячної додаткової грошової винагороди, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2020 № 350/486/300/1/490, із урахуванням виплаченої пенсії за ці періоди.
Наведені вище обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС)  України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.     
Керуючись ст. ст. 243, 287, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року в справі №300/1413/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 19.11.2020.