ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7710/20  Номер провадження 33/814/734/20	Головуючий у 1-й інстанції Микитенко В. М.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., з секретарем Лимар О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адвоката, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,4 грн. 

Згідно з постановою, 16 серпня 2020 року о 21 годині 59 хвилини ОСОБА_1 по вул. Харківське Шосе, 29 у м. Полтава керував автомобілем HONDA CR-V, д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.
На обґрунтування таких вимог посилається на відсутність в диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, починаючи з 01.07.2020 і по сьогоднішній день, опису порушень, за які передбачається відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зазначає, що від проходження огляду він не відмовлявся та в протоколі не вказував, що він відмовляється від проходження огляду в медичному закладі.
При цьому суть адміністративного правопорушення сформульована незрозуміло, зокрема не вказано який саме огляд він мав пройти на вимогу поліцейського ( на стан алкогольного сп`яніння чи наркотичного) та у який спосіб (на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я).
У поясненнях свідків також не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження у закладі охорони здоров`я.
Крім цього, у поясненнях свідки вказують, що ознакою сп`яніння є невідповідність поведінки обстановці, але така ознака серед переліку, зазначеному у протоколі, відсутня.
Також ці письмові пояснення не можуть вважатися доказами.
Вважає, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол – недопустимим доказом.
Звертає увагу на відсутність в протоколі вказівки на наявність направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння, а також факту невідсторонення його від керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився та направив до суду заяву, в якій просив апеляційний розгляд здійснювати без його участі та скасувати постанову районного суду із закриттям провадження у справі, що не перешкоджає апеляційному розгляду.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку. 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів - протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 111243 від 16.08.2020, письмових пояснень ОСОБА_1 , направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння до Полтавського обласного наркологічного диспансеру від 16.08.2020 року, де вказано що останній має ознаки алкогольного сп`яніння та від проходження вказаного огляду відмовився, письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 16.08.2020 року о 22.15 годин по вулиці Харківське Шосе, м. Полтави відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою приладу Драгер, так і в лікаря нарколога, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на які суд послався як на підтвердження свого переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було зупинено під час керування ним автомобілем HONDA CR-V, д.н.з. В.І. НОМЕР_2 по вулиці Харківське Шосе м. Полтави без увімкненого ближнього світла фар.
Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 16.08.2020 о 21 годині 59 хвилини по вул. Харківське Шосе, 29 у м. Полтава, вважаю доведеним.
Згідно з п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 111243 від 16.08.2020, переглянутого відеозапису, вбачається, що у інспектора роти № 3 взводу БУПП в Полтавській області ДПП Васильєва О.Г. виникли підозри щодо перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння з ознаками – нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови.
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в установленому законом порядку, а саме як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу так і в закладі охорони здоров`я, від проходження якого останній відмовився в категоричній формі в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується їх письмовими поясненнями та відеозаписом.
При цьому, не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що в протоколі не конкретизовано який саме огляд та у який спосіб ОСОБА_1 відмовився проходити, оскільки пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто формулювання «від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, водій відмовився» з посиланням на підозру перебування особи в стані алкогольного сп`яніння, з зазначенням відповідних ознак, є цілком прийнятним.
Доводи апеляційної скарги про відсутність направлення на проведення огляду на стан сп`яніння є надуманими та спростовуються наявністю такого направлення в матеріалах справи (а.с. 5).
З приводу невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом слід зазначити, що такий факт не береться до уваги, оскільки не є предметом дослідження у даній справі та не впливає на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 .
Щодо посилань апелянта на те, що редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП станом на теперішній час не передбачає відповідальності водіїв транспортних засобів, слід звернути увагу на наступне.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, відповідно до якого відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України, тобто відповідальність за вказане порушення посилена.
Разом із тим, Законом України від 17 червня 2020 року №720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені зміни до Закону №2617-VIII, та передбачено низку змін, якими, зокрема фактично виключено ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та повернуто редакцію ст. 130 КУпАП, яка діяла до 01 липня 2020 року, а кримінальна відповідальність за дане порушення не передбачена.
Таким чином вбачається, що станом на момент вчинення адміністративного правопорушення – 16.08.2020 та винесення постанови районним судом – 01.10.2020, ч. 1 ст. 130 КУпАП діяла в редакції, яка передбачала адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
На підставі викладеного, рішення районного суду про накладення стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та вмотивованим, а вимоги апеляційної скарги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01 жовтня 2020 року про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                                Н.М. Харлан