ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 310/4951/20                                 Головуючий в 1 інст. Полянчук Б.І.
Провадження № 33/807/778/20                                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 44-3 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
10 листопада 2020 року         м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 клопотання про поновленням строку на апеляційне оскарження постанови судді Бердянського міськрайонного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., стягнуто судовий збір, - 

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, 15.07.2020 року о 10 год. 20 хв. у м. Бердянську по пр. Західному, буд. 9, водій ОСОБА_1 в режимі нерегульованих перевезень автобусом Volkswagen Crafter, державний номерний знак НОМЕР_1 «Дніпро-Бердянськ» не мав на собі вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовленої самостійно та не контролював пасажирів дотримуватися карантинних заходів, чим порушив підпункт 1 пункту 3 та підпункт 1 пункту 3 постанови № 392 від 20.05.2020 року КМУ «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», чим чинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 4403 КУпАП. 
На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено із порушенням норм матеріального та процесуального права. Постанову суду просить скасувати та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП і провадження закрити. 
В апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.
Виходячи із змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що копію постанови отримав 5 жовтня 2020 року.
В апеляційному суді ОСОБА_1 підтримав наведене ним в апеляційній сказі клопотання, пояснив, що копію оскаржуваної ним постанови він отримав у понеділок 28 вересня 2020 року, чому в апеляційній скарзі вказано, що копію постанови він отримав 5 жовтня 2020 року та чому апеляційну скаргу подав лише 15 жовтня 2020 року, пояснити не міг. 
Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається із трекінгу відправлень з офіційного сайту «Укрпошти», постанову по справі про адміністративне правопорушення від 15 вересня 2020 року ОСОБА_1 було отримано 28 вересня 2020 року, а тому кінцевий строк подачі апеляційної скарги припадав на 8 жовтня 2020 року, проте апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку було направлено поштою лише 15 жовтня 2020 року, про що свідчить конверт із відповідною відміткою (а.с. 19).
У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтвердив, що постанову суду першої інстанції отримав 28 вересня 2020 року, але чому апеляційну скаргу подав лише 15 жовтня 2020 року не пояснив. Не пояснив також апелянт з якої причини в його клопотанні вказані відомості, щодо часу отримання ним копії постанови суду, які не відповідають дійсності. 
Таким чином, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, що вказані апелянтом, спростовуються матеріалами справи, не можуть бути визнані поважними та не можуть бути підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити і апеляційну скаргу повернути апелянту.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити  ОСОБА_1  у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 вересня 2020 року і апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                         В.Я. Рассуждай

Дата документу  Справа № 310/4951/20