ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 жовтня 2020 року
м. Київ
 
справа № 592/7412/16-ц
провадження № 61-8075 св 19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
Головуючого - Крата В. І.
суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - товариство з додатковою відповідальністю «Горобина», 
треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Горобина» на постанову Сумського апеляційного суду від 19 березня 2019 року в складі колегії суддів Хвостика С. Г., Криворотенко В. І., Левченко Т. А.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ТДВ «Горобина» та з уточненням позовних вимог просив виділити в натурі та визнати за ним право власності на нежитлове приміщення як окремий об`єкт нерухомого майна, загальною площею 293,8 м2, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з варіантом № 1 розподілу приміщення, запропонованого за результатом проведення комплексної судової економічної експертизи від 24 березня 2017 року  № 12/943.
 
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказував, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину він є власником 1/3 частини частки в статутному капіталі ТДВ «Горобина» в розмірі 99,2578 % вартістю 367 254 грн, яка раніше належала його батьку ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
 
14 жовтня 2013 року подав до товариства заяву про відмову від вступу до ТДВ «Горобина» та просив виплатити йому кошти в рахунок вартості майна товариства пропорційно до успадкованої частки в статутному капіталі. 
 
03 лютого 2014 року ТДВ «Горобина» без згоди    ОСОБА_1 прийняло рішення про прийняття його до складу учасників товариства, яке рішенням Господарського суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року, що набрало законної сили, визнано недійсним. 
 
Оскільки товариство фактично не розглянуло заяву позивача в установленому порядку та не виділило йому добровільно майно в рахунок частки в статутному капіталі, ОСОБА_1 просив вирішити спір у судовому порядку. 
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до статті 54 Закону України «Про господарські товариства» право на отримання частки в натурі виникає лише за згодою товариства, проте згоди на виділ частки ОСОБА_1 ТДВ «Горобина» не надавало й питання про такий виділ у встановленому законом порядку на підставі заяви позивача не розглядалося.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Справа розглядалася в апеляційному суді неодноразово. 
 
Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 30 серпня 2017 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 червня 2017 року - без змін. 
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що в разі відмови спадкоємця учасника товариства від вступу до нього спадкоємець має право на одержання частини майна в натурі, яка пропорційна частці спадкодавця в статутному капіталі товариства, лише за згодою товариства. Оскільки питання про виділ в натурі частки ОСОБА_1 з майна ТДВ «Горобина» товариство не вирішувало, то правові підстави для задоволення позову відсутні.
 
Постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року касаційну скаргу                       ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Сумської області          від 30 серпня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Суд касаційної інстанції виходив із того, що апеляційний суд не з`ясував обставини справи, а саме не надав належної правової оцінки факту ухилення ТДВ «Горобина» від розгляду заяви позивача про відмову від вступу до товариства та виділ йому частки в статутному капіталі, а тому передчасним є висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.
 
Постановою Сумського апеляційного суду від 19 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 червня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. 
 
Виділено ОСОБА_1 в натурі частину майна ТДВ «Горобина», пропорційну частці спадкодавця ОСОБА_5 в статутному капіталі цього товариства в розмірі частки в балансовій вартості нежитлового приміщення в розмірі 24 420,66 грн станом на 31 грудня 2011 року.
 
Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення як на окремий об`єкт нерухомого майна, загальною площею 293,8 м2, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з варіантом № 1 розподілу приміщення, запропонованого за результатом проведення комплексної судової економічної експертизи від 24 березня 2017 року за № 12/943.
 
Вирішено, що для здійснення даного варіанту виділу нежитлових приміщень необхідно розробити проект та провести наступні переобладнання: в підвалі: закласти дверний проріз між підвалом «2» і кладовою «3», улаштувати дверний проріз між підвалом «2» і кладовою «3», улаштувати перегородку в підвалі «2» на відстані 12,4 м від внутрішньої перегородки, вихід з підвалу по сходовій клітці «1»;                   1-й поверх: закласти дверний проріз між аптекою «1а» і торгівельним залом «1», улаштувати перегородку у торгівельному залі «1» на відстані 2,76 і 2,5 м від внутрішніх стін, демонтувати перегородки між аптекою «1а», касою «4а» і торгівельним залом «1», улаштувати перегородку в коридорі «21». 
 
Зобов`язано відповідача виконати окреме підключення електропостачання, водопостачання, каналізацію, газопостачання, опалювання.
 
Зобов`язано відповідача погодити вказані переобладнання з виконкомом місцевої ради, держпожінспекцією та енергозабезпечуючим підприємством.
 
Апеляційний суд виходив із того, що питання про виділ у натурі частки                          ОСОБА_1 з майна ТДВ «Горобина» останнім у встановленому законом порядку не вирішене, а оскільки позивач відмовився від вступу до товариства відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про господарські товариства» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, він має право вимагати виділити йому частку в майні підприємства в грошовій або натуральній формі.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
16 квітня 2019 року ТДВ «Горобина» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Сумського апеляційного суду від 19 березня 2019 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження в даній справі. Клопотання відповідача задоволено, зупинено виконання постанови Сумського апеляційного суду від 19 березня 2019 року, до завершення розгляду касаційної скарги.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
У касаційній скарзі відповідач просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду як таку, що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права й порушенням норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
 
Указує, що виділ у натурі частки зі статутного капітала в разі відмови особи вступити в товариство можливий лише за згодою товариства, яку останнє не надавало, а тому ОСОБА_1 має право лише на отримання грошової компенсації вартості такої частки.
 
Відзив на касаційну скаргу
 
У травні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив позивача на дану касаційну скаргу, в якому він просив залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін.
 
Указував, що оскільки в позасудовому порядку на підставі заяви спадкоємця товариство частку в натурі не виділило, то така частка правильно виділена судом у судовому порядку.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що згідно зі статутом ТДВ «Горобина», зареєстрованим виконавчим комітетом Сумської міської ради 24 листопада 2010 року, частка спадкодавця ОСОБА_5 складала 99,2578 % у статутному фонді цього товариства, вартістю 367 254 грн.
 
ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 березня 2013 року є власником 1/3 частини частки в статутному капіталі ТДВ «Горобина», яка належала ОСОБА_5 
 
14 жовтня 2013 року ОСОБА_1 подав до ТДВ «Горобина» заяву, в якій повідомив про відмову від вступу до ТДВ «Горобина» та заявив вимогу про виплату вартості частини майна, пропорційної його частці у статутному капіталі товариства та просив урахувати при наданні відповіді на це звернення передбачену законодавством можливість виділу в натурі частини майна, пропорційної до  вартості частки в статутному капіталі.
 
22 жовтня 2013 року ТДВ «Горобина» надало відповідь ОСОБА_1 , що заява доведена керівництвом товариства до відома його учасників ОСОБА_6 і ОСОБА_4 для вирішення поставлених у заяві питань відповідно до вимог чинного законодавства України.
 
03 лютого 2014 року ТДВ «Горобина» прийняло рішення про прийняття                         ОСОБА_1 до складу учасників товариства. Згоду на вчинення таких дій і заяву про вступ до товариства позивач не подавав.
 
Рішенням Господарського суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року,                             яке набрало законної сили, визнано недійсним рішення зборів учасників                              ТДВ «Горобина», оформлене протоколом загальних зборів учасників № 31/01                         від 03 лютого 2014 року, в частині прийняття до складу учасників ТДВ «Горобина» ОСОБА_1 з часткою в статутному капіталі 122 418 грн, що становить                 33,08594 % статутного капіталу товариства та затвердження статуту ТДВ «Горобина» в новій редакції в частині включення ОСОБА_1 до складу учасників ТДВ «Горобина».
 
Відповідно до інформаційної довідки від 08 серпня 2016 року в приватній                    власності ТДВ «Горобина» перебуває нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Згідно з висновком комплексної судової економічної експертизи від 24 березня   2017 року за № 12/943 вартість чистих активів ТДВ «Горобина» за даними балансу товариства станом на 31 грудня 2011 року, яка відповідає частці в розмірі                                     1/3 частини від 99,2578 %, що складає 125 060 грн. Балансова (з урахуванням накопиченої амортизації) вартість нежитлового приміщення, належного ТДВ «Горобина» та розташованого за адресою: АДРЕСА_1 станом на 31 грудня 2011 року, складає 73 809,89 грн. Частка в балансовій (з урахуванням накопиченої амортизації) вартості цього нежитлового приміщення, яка підлягає виділу ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину складає 33,0859 % на загальну суму 24 420,66 грн. Виходячи з нормативних вимог, експертом запропоновано 2 варіанти виділу в натурі 1/3 частини нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 . 
 
Питання про виділ у натурі частки ОСОБА_1 з майна ТДВ «Горобина» товариство не вирішувало.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ                            від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.
 
Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній                              до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне  застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Оскаржувана постанова апеляційного суду не відповідає зазначеним вимогам закону.
 
Згідно з частиною четвертою статті 151 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до товариства з додатковою відповідальністю застосовуються положення цього Кодексу про товариство з обмеженою відповідальністю, якщо інше не встановлено статутом товариства і законом.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 147 ЦК України частка в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю переходить до спадкоємця фізичної особи або правонаступника юридичної особи - учасника товариства, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства. Розрахунки із спадкоємцями (правонаступниками) учасника, які не вступили до товариства, здійснюються відповідно до положень статті 148 цього Кодексу.
 
Згідно з абзацами 1, 2 частини другої статті 148 ЦК України за домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до статутного капіталу був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди.
 
Системний аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що одержання статусу спадкоємця померлого учасника товариства засвідчує перехід до спадкоємця майнових прав померлого (частка в статутному капіталі, яка належала померлому учаснику товариства), та дає йому право на вступ до господарського товариства або отримання у грошовій формі вартості частини майна, пропорційної його частці у статутному капіталі товариства, або за домовленістю між учасником та товариством шляхом передання майна в натурі.
 
Схожий за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 травня               2020 року в справі № 127/4014/17 (провадження № 61-45862св18).
 
Апеляційний суд правильно встановив, що ОСОБА_1 як спадкоємець у встановленому законом порядку звернувся до відповідача з заявою про виплату йому коштів у рахунок вартості частки в статутному капіталі, проте заява розглянута не була.
 
Суд першої інстанції, встановивши, що товариство не надавало згоду на виділ у натурі частки в статутному капіталі, тобто сторони не домовилися в передбаченому ЦК України порядку про заміну виплати вартості частки майна товариства на передачу майна, пропорційного до такої частки, в натурі, зробив правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позову.
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не встановив інші обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права, а тому наявні передбачені ЦПК України правові підстави для скасування постанови апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції. 
 
Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем права позивача на отримання грошової компенсації вартості належної йому частки, що може бути підставою для звернення до суду з відповідним позовом. 
 
За встановлених обставин Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова апеляційного суду - скасуванню з залишенням у силі рішення суду першої інстанції. 
 
Керуючись статтями 400, 401, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Горобина» задовольнити частково.
 
Постанову Сумського апеляційного суду від 19 березня 2019 року скасувати, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 червня 2017 року залишити в силі. 
 
Із моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Сумського апеляційного суду від 19 березня 2019 року втрачає законну силу.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                                В. І. Крат
 
Судді                                                                                                             Н. О. Антоненко 
 
                                                                                                                       В. І. Журавель 
 
     Є. В. Краснощоков
 
                                                                                                                 М. М. Русинчук