Ухвала
іменем України
28 грудня 2020 року
м. Київ
Справа № 754/2764/17
Провадження № 51-7007 ск 18
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 , 
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року,
в с т а н о в и в:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Цим же вироком ОСОБА_4 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 383 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Засуджений ОСОБА_4 зі значним пропуском на касаційне оскарження судових рішень постановлених щодо нього, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, датованою 16 грудня 2020 року. Скаржник також порушує питання про поновлення пропущеного для подання скарги строку, при цьому мотивує пропуск тим, що розгляд матеріалів кримінальної справи за його касаційною скаргою та скаргою захисника було призначено у Верховному Суді на 29 вересня 2020 року, під час якого, на думку засудженого, не було розглянуто його доповнення до касаційної скарги від 13 серпня 2020 року. З цих підстав засуджений ОСОБА_4 вважає, що судові рішення слід переглянути у касаційному порядку з урахуванням його доповнень. 
Розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 , Суд дійшов такого.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК Україникасаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Правило дотримання тримісячного строку надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі заяви, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Як убачається з матеріалів касаційного провадження, постановою Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 29  вересня 2020 року вирок Деснянського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020  року щодо ОСОБА_4 залишено без зміни, а касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 – без задоволення. 
Наразі засуджений ОСОБА_4 знову подає касаційну скаргу від 16 грудня 2020 року на судові рішення першої та апеляційної інстанцій, тримісячний строк на касаційне оскарження яких закінчився ще 20 травня 2020 року. До того ж, оскаржувані судові рішення за касаційними скаргами захисника ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_4 та доповненнями до неї, в тому числі й від 13 серпня 2020 року, вже були предметом розгляду суду касаційної інстанції, якою ухвалено рішення від 29  вересня 2020 року, а відтак право на касаційне оскарження судових рішень засудженим ОСОБА_4 було реалізовано відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Посилання ж скаржника на вищевказану обставину для поновлення строку не може вважатися такою, що свідчить про наявність істотних перешкод чи поважних причин для реалізації права на подання касаційної скарги в строк, визначений законодавством, а є лише незгодою засудженого ОСОБА_4 з ухваленим рішенням касаційного суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень щодо нього.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд 
п о с т а н о в и в:
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого  ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Деснянського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та ухвали Київського апеляційного суду від 20  лютого 2020 року.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                ОСОБА_3