УХВАЛА

16 листопада 2020 року 
м. Київ
справа № 420/4059/20
адміністративне провадження № К/9901/28910/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача – Білак М.В.,
суддів – Губської О.А., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року у справі №420/4059/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив:
визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 29 лютого 2018 року у розмірі 79 122 грн;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 29 лютого 2018 року у розмірі 79 122 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 у справі № 420/5988/19 зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити  позивачу індексацію за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року. 
На виконання рішення суду відповідачем нарахована та виплачена ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року в сумі 4 503,23 грн. 
Не погоджуючись з розміром виплаченої індексації грошового забезпечення позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення нарахування індексації шляхом підсумовування утворених наростаючим підсумком щомісячних сум індексації за період з 1 січня 2016 року по 28 лютого 2018 рік. Однак листом від 10 квітня 2020 року відповідач відхилив вказані у заяві вимоги щодо іншого нарахування індексації грошового забезпечення.
Ухвалою  Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року, у відкритті провадження відмовлено, з підстав наявності спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. 
У поданій касаційній скарзі позивач з посиланням на неправильне застосування судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду. 
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з позицією якого погодився і апеляційний суд зазначив, що фактично предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача на користь позивача індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 29 лютого 2018 рік, однак зазначені вимоги вже були предметом розгляду у справі № 420/5988/19.
Підставою звернення до суду з позовом у справі № 420/4059/20 є незгода позивача з сумою індексації грошового забезпечення нарахованої на його користь, яка була виплачена позивачу, оскільки він вважає, що рішенням суду у справі № 420/5988/19 сума індексації позивача повинна складати 79 122 грн.
Таким чином, спірні правовідносини між військовою частиною НОМЕР_1 та позивачем щодо нарахуваня та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 1 січня 2016 року по 29 лютого 2018 рік вирішено судовим рішенням, яке набрало законної сили. 
Крім того, суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що незгода позивача із способом та порядком виконання рішення суду, яке набрало законної сили, повинно вирішуватися у порядку встановленому законодавством. Зокрема, відповідно до статті 378 КАС України за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Таким чином, повторний розгляд справи між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Щодо посилань скаржника на постанову Верховного Суду від 22 травня 2019 року №640/7778/18, Верховний Суд зазначає, що правовідносини у зазначеній цивільній справі не є тотожними. 

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Водночас Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Керуючись статтею, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року у справі № 420/4059/20.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	М.В. Білак  О.А. Губська  О.В. Калашнікова