УХВАЛА

23 листопада 2020 року 
Київ
справа №640/15246/19
адміністративне провадження №К/9901/30044/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів:                    Бевзенка В.М., Шарапи В.М.,
перевіривши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі №  640/15246/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язати вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
У 2019 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, яке полягає у відмові йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, здійснити перерахунок пенсії по інвалідності, і виплачувати пенсію по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01  січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок йому пенсії по інвалідності з 24.05.2019, яку обчислювати з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
- зобов`язати відповідача виплатити йому недоплачену частину пенсії по інвалідності за період з 24.05.2019 по день ухвалення Окружним адміністративним судом міста Києва рішення у справі.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2020 позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення відповідача, оформлене листом від 14.06.2019 № 130378/02/Г-7979, яке полягає у відмові позивачу , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, здійснити перерахунок пенсії по інвалідності, і виплачувати пенсію по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
- зобов`язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії по інвалідності починаючи з 01.06.2019 року, яку обчислювати з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
- в іншій частині позову відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 апеляційну скаргу відповідача задоволено:
- рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2020 скасовано;
- прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.
10.11.2020 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача, надіслана 07.11.2020, в якій скаржник просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 і ухвалити нову постанову, якою рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2020 залишити в силі.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд встановив, що вона не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з огляду на таке.
За приписами частини четвертої статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Всупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржник не додав до своєї касаційної скарги документ про сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).
Натомість в касаційній скарзі скаржник зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.
Частиною п`ятою статті 330 КАС України зазначено, що якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.
Враховуючи те, що касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції, а питання про витребування справи суд вирішує одночасно з відкриттям касаційного провадження, скаржник зобов`язаний додати до касаційної скарги документи, що підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, незалежно від наявності таких документів у матеріалах справи.
Однак скаржником не надано жодних документів, які підтверджують наявність підстав для звільнення від такої сплати судового збору.
При визначенні розміру судового збору суд зазначає, що позивач звернувся до суду у 2019 році і заявив вимогу немайнового характеру.
В порядку передбаченому підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №  3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2019 - 1921,00 грн.
Отже, ставка, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви становила 768, 40 грн. (1921,00 грн х 0,4), а відтак скаржник під час звернення до суду касаційної інстанції повинен сплатити судовий збір у розмірі 1  536, 80 грн (768, 40 грн х 200%).
Для усунення недоліків касаційної скарги скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1  536,80 грн за такими реквізитами: Отримувач коштів УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA288999980313151207000026007 Код класифікації доходів бюджету   22030102 Найменування податку, збору, платежу Судовий збір (Верховний Суд, 055) Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Також скаржник вказує, що ним не пропущений строк на звернення до суду з касаційною скаргою, оскільки повний текст постанови апеляційного суду від 22.09.2020 складений 09.10.2020.
Колегія суддів Верховного Суду з даними твердженнями не погоджується з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною другою статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з інформацією, яка наявна в Єдиному державному реєстрі судових рішень, постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 оприлюднено 28.09.2020, яка в свою чергу не містить інформації щодо того, що повний текст складено саме 09.10.2020, як вказує на це скаржник у касаційній скарзі.
Статтею 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Відповідно до статті 3 цього Закону для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі.
Згідно з частинами першою, другою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону.
Таким чином, із повним текстом постанови, яка оскаржується, відповідач мав змогу ознайомитися з Єдиного державного реєстру судових рішень з моменту її оприлюднення, тобто з 28.09.2020, а не 09.10.2020.
Частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Враховуючи зазначені у заяві причини пропуску строку в зіставленні з відомостями про дату постановлення оскарженого судового рішення і час, що сплинув з дня його прийняття до дня подання касаційної скарги, з інформацією про обізнаність як скаржника про дату апеляційного розгляду справи та результат розгляду апеляційної скарги, дають підстави вважати їх неповажними і непереконливими для поновлення строку.
За правилами встановленими частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.
З огляду на викладене, скаржнику необхідно зазначити поважні причини пропуску строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів, надати документ про сплату судового збору або зазначити підстави звільнення від його сплати з наданням відповідних доказів.
Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу адвоката ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі № 640/15246/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язати вчинити дії - залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали щодо поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі, у разі не усунення недоліків в іншій частині - касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя - доповідач:                                                                                          С. М. Чиркін
Судді:                                                                                                              В.М. Бевзенко
                                                                                                              В.М. Шарапа