Ухвала
Іменем України
 
24 листопада 2020 року
м. Київ       
Справа № 991/1231/19
Провадження № 51-822ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів:                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 14 вересня 2020 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 жовтня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 14 вересня 2020 року частково задоволено клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 52017000000000353 від 26 травня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Накладено арешт у вигляді позбавлення права на відчуження майна, яке належить ОСОБА_5 , перелік якого наведено в ухвалі.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 жовтня 2020 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Вищого антикорупційного суду від 14 вересня 2020 року – без змін.
У касаційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувані судові рішення та відмовити у задоволенні клопотання прокурора  про арешт майна.
Проте, вказані судові рішення не можуть бути перевірено в касаційному порядку з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК Українисуд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
При цьому, за приписами частини 3 вказаної норми, суд касаційної інстанції вправі відмовити у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам статті 427 цього Кодексу.
З огляду на положення ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.
Згідно з ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню. 
Так, предметом оскарження до суду касаційної інстанції є ухвала суду першої інстанції про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_5 , ухвалена за правилами глави 17 КПК України, та постановлена щодо неї ухвала апеляційного суду, якою ухвалу місцевого суду залишено без змін.
З урахуванням наведеного, ухвала Вищого антикорупційного суду від 14 вересня 2020 року та ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 жовтня 2020 року не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, а тому не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
З урахуванням викладеного, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження.
Що стосується клопотання захисника, викладеного в касаційній скарзі, про передачу у разі необхідності справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, колегія суддів дійшла наступного.
Відповідно до ст. 434-1 КПК України суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає таке кримінальне провадження на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи іншої об`єднаної палати.
З огляду на приписи даної норми та враховуючи правовий висновок викладений в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 
19 лютого 2020 року у справі № 569/17036/18 (провадження № 51-598 кмо 19), колегія суддів касаційного суду не вважає за необхідне відступати від сталої практики щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а тому не вбачає підстав для передачі кримінального провадження на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, як про це порушує питання захисник ОСОБА_4 .
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд  
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 14 вересня 2020 року та ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14 жовтня 2020 року. 
 
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                  ОСОБА_3