П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  824/524/20-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Маренич І.В.  
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
21 жовтня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Мацького Є.М.  Смілянця Е. С. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,
позивача: ОСОБА_1 ,
представниці відповідача: Татаріної Н.О., 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано - Франківськ),  Головного управління Державної податкової служби України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій, 
В С Т А Н О В И В :
в квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано - Франківськ),  Головного управління Державної податкової служби України в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги Кельменецької державної податкової інспекції Кельменецького управління ГУ ДПС у Чернівецькій області №Ф-47786-51 від 05.11.2019 року про сплату боргу (недоїмки) єдиного соціального внеску в розмірі 30617,92 грн; визнання протиправною та скасування постанови від 17.01.2020 року старшого державного виконавця Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано - Франківськ) Гуцула І.І. про відкриття виконавчого провадження №60976025 та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по ЄСВ на користь Кельменецької державної податкової інспекції Кельменецького  управління ГУ ДПС у Чернівецькій області у розмірі 30617,92 грн.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що особи, яким призначено пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", є пенсіонерами за віком, тому на ОСОБА_1 поширюється пільга, передбачена ч.4 ст.4 Закону № 2464-VI. Крім того, позивач посилається на те, що оскаржувана вимога не відповідає вимогам до виконавчого документа, визначеним у Законі України "Про виконавче провадження", та пред`явлена з пропуском строку, тому постанова від 17.01.2020 року про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню.
Головне управління ДПС України в Чернівецькій області у відзиві на апеляційну скаргу заперечило проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відзив Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано - Франківськ) на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Представниця Головного управління ДПС України в Чернівецькій області в судовому засіданні заперечила проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Хотинський районний відділ державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Івано - Франківськ) повноважних представників в судове засідання не направив, хоча повідомлявся про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.12.2012   ОСОБА_1  зареєстрований як фізична особа - підприємець, 06.03.2020 внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем.
05.11.2019 на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів Головне управління ДПС у Чернівецькій області  сформувало вимогу №Ф-47786-51, якою ОСОБА_1 визначено заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 30617,92 грн.
13.12.2019 Головне управління ДПС у Чернівецькій області пред`явило до виконання вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-47786-51 від 05.11.2019 до Хотинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.
17.01.2020 старший державний виконавець Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрив виконавче провадження з примусового виконання вимоги №Ф-47786-51 від 05.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з ЄСВ у розмірі 30617,92 грн.
Вважаючи протиправною вимогу та постанову про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не набув права на пільгу щодо звільнення від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"  від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п.2 ч.1  ст.1 Закону № 2464-VI  єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
П. 4 ч.1 ст. 4 Закону № 2464-VI передбачено, що  платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно з ч. 4  ст. 4 Закону № 2464-VI особи, зазначені у пунктах 4 та 5-1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  № 1058-IV від 9 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-ІV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.
Таким чином, підставами для звільнення від сплати єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, є отримання ними пенсії за віком або  інших видів пенсії та досягнення віку 60 років.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року (далі - Закон № 1788-ХІІ)  трудові пенсії діляться на пенсії: за віком; за інвалідністю; в разі втрати годувальника; за вислугу років. 
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено умови призначення пенсій за вислугу років в тому числі осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ.
Отже, пенсія за вислугу років є окремим видом пенсії, що призначається в порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом.
Згідно з довідкою №454 від 04.03.2020 (а.с.18) ОСОБА_1 з 25.06.2003 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.
Відповідно до копії паспорта громадянина України позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, на момент виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 не досяг віку 60 років.
Оскільки позивач не є пенсіонером за віком/або інвалідом, а отримує пенсію за вислугу років відповідно Закону № 2262-XII та на час виникнення спірних правовідносин не досяг віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-ІV, тому на нього не розповсюджується пільга щодо звільнення від сплати єдиного внеску.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2018 року  в справі №826/28012/15 та від 25 червня 2019 року в справі №1640/2837/18.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням встановлених у справі обставин та правових висновків Верховного Суду колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави для звільнення ОСОБА_1 від  сплати за себе єдиного внеску на підставі ч. 4  ст. 4 Закону № 2464-VI відсутні.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги в частині протиправності постанови про відкриття виконавчого провадження, колегія суддів виходить з наступного.
П.7 ч.1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.
Ст.4 Закону №1404-VIII містить вимоги до виконавчого документа.
Згідно з п.2 ч.1 ст.4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються, зокрема, дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ.
Відповідно до ч.4 ст.25 Закону  № 2464-V орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.
Таким чином, вимога про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску є виконавчим документом, який приймається за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, тому відсутність в оскаржуваній вимозі  №Ф-47786-51 від 05.11.2019 року зазначення відомостей про дату прийняття і номер рішення, згідно з яким її видано, не спростовують правомірність прийняття вказаної вимоги.
Згідно з ч.5 ст.25 Закону № 2464-V вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
З матеріалів справи встановлено, що оскаржувана вимога №Ф-47786-51 прийнята 05.11.2019 (а.с.13) та направлена на адресу Хотинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області 13.12.2019 (а.с.14).
Отже, Головним управлінням ДПС України в Чернівецькій області не пропущено 3-місячний строк пред`явлення вимоги №Ф-47786-51 до примусового виконання.
Ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Судом встановлено, що згідно зі штампом вхідної кореспонденції на супровідному листі  Головного управління ДПС України в Чернівецькій області  від 13.12.2019 вимога  №Ф-47786-51 від 05.11.2019 року надійшла до Хотинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області 14.01.2020  (а.с.14).
Водночас, постанова старшого державного виконавця Хотинського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано - Франківськ) Гуцула І.І. про відкриття виконавчого провадження №60976025 прийнята 17.01.2020, тобто на третій робочий день з дня надходження вимоги №Ф-47786-51 до державного виконавця.
Таким чином, державний виконавець не дотримав вимоги щодо строку винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
В той же час вказане порушення не спростовує наявності підстав для примусового виконання вимоги №Ф-47786-51 та відкриття виконавчого провадження, а отже підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №60976025 від 17.01.2020 з підстав недотримання строку відкриття виконавчого провадження відсутні.
Отже, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла  висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року слід залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених  ч.4 ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі  30 жовтня 2020 року.

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Смілянець Е. С.