УХВАЛА

26 жовтня 2020 року 
м. Київ
справа № 200/4070/20-а
адміністративне провадження № К/9901/26235/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача –Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від  16 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного  суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу компенсації за невикористані додаткові оплачувані відпустки як учаснику бойових дій за 2018 - 2019 роки;
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на його користь компенсацію за невикористані додаткові оплачувані відпустки як учаснику бойових дій за 2018 - 2019 роки у розмірі 13 408,64 грн.;
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на його користь компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати у розмірі 160,90 грн.;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні з 21 липня 2019 року по день фактичного розрахунку;
- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 420 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду 19 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року, позовні вимоги було задоволено частково, внаслідок чого: визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2018-2019 роки проходження військової служби; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018-2019 роки проходження військової служби, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби  21 липня 2019 року, і провести компенсацію втрати частини вказаних доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, яке відбулося 21 липня 2019 року, по день фактичного розрахунку; в решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями в частині незадоволення позовних вимог, позивачем подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 12 жовтня 2020 року.
За правилами частини першої    статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини другої        статті 129 Конституції України        серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням відповідає        стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою    статті 328 КАС України    учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої    статті 328 КАС України    не підлягають касаційному оскарженню судові рішення судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього    Кодексу    розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього    Кодексу    позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої    статті 12 КАС України    для цілей цього    Кодексу    справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні    Закону України "Про запобігання корупції"    займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
З оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом розгляду даної справи є компенсація додаткової відпустки як учаснику бойових дій.
Відомостей про те, що позивач є військовою посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України  у системному зв`язку з положеннями  статті 50 Закону України "Про запобігання корупції"  суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Донецький окружний адміністративний суд відніс зазначену справу до категорії справ незначної складності та розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.
Водночас аргументи скаржника про невідповідність судових рішень висновкам Верховного Суду відхиляються, оскільки зміст судових рішень та встановлені судами обставини у цій справі не є подібними до правовідносин, що були предметом спору у справах, наведених скаржником. 
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої    статті 333 КАС України    суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями    248,    328,    333 КАС України, Суд
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від  16 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                                                                     О.А. Губська

Судді:                                                                                                                                                                              М.В. Білак

                                                                                                                                                                                                   О.В. Калашнікова