ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/7745/19	
Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О.В.

Колегія суддів П'ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження  за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року, ухвалене  за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження  у м.Одесі у справі  за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВУДСТРОЙ"  до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2019  року позивач  звернувся до суду з   позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №1301677/42585515 від 07 жовтня 2019 року та зобов'язання зареєструвати податкову накладну № 7 від 13 вересня 2019 року.
В обґрунтування позову зазначалось, що комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі-Комісія), було прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, яке на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення операцій по податковій накладній.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року позов задоволено. 
Не погоджуючись з таким рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області надали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Доводами апеляційної скарги  зазначено, що  підставою відмови у реєстрації накладної стало ненадання платником податків необхідних  документів. Апелянт зазначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є належним чином оформленні первинні документи, які фіксують факт здійснення господарських операцій. Зокрема, документом, що засвідчує факт надання послуг, виконання робіт є належним чином оформлені документи. Відтак, з огляду на не надання позивачем разом із повідомленнями всіх необхідних документів, ГУ ДПС в Одеській області прийнято оскаржене рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, яке відповідачі вважають обґрунтованим та законним.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, про обґрунтованість рішення суду першої інстанції, тому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити. Позивач зазначає, що  в рішенні комісії не було вказано,які саме документи не було надано платником податків, хоча форма рішення прямо передбачає обов'язок їх зазначення, про що свідчить відмітка «документи, які не надано підкреслити». Крім того, позивач просить стягнути судові витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
24.06.2020 року ГУ ДПС в Одеській області надали клопотання про  повернення надмірно сплаченого судвого збору у розмірі 6081 грн. за подання апеляційної скарги на   розрахункові рахунки ГУ ДПС в Одеській області.
Згідно ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповіднодо п.2 ч.6 ст.262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням                   сторін:  якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Як вбачається з матеріалів справи, зазначена справа є справою незначної складності,  тому розгляд апеляційної скарги  призначено у порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКВУДСТРОЙ», код ЄДРПОУ 42585515, зареєстроване в якості юридичної особи 31.10.2018 року, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 1 556 102 0000 067966; з 01.11.2018 року перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області, Південне управління у м. Одесі, Київська Державна податкова інспекція; є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.  
Основним видом економічної діяльності підприємства є - «Інші будівельно-монтажні роботи» (КВЕД 43.29).
02 вересня 2019 року між ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» (Виконавець) та ТОВ «АЛЬ-СОФІЯ» (Замовник) укладено Договір № 020919/НГ про надання послуг технікою, предметом якого є зобов'язання Виконавця своїми силами і з використанням свого обладнання (далі - механізм), зазначеного в специфікації, надавати необхідні для Замовника послуги за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, масив 10, ж/м «Дружний», земельна ділянка №№ 30, 31, 32, 33, 34-2, виходячи з погодинної роботи механізму на території Замовника. Кількість і обсяг наданих послуг фіксується в актах наданих послуг. Управління та технічна експлуатація механізму при наданні послуг проводиться водієм (машиністом) Виконавця.
Згідно умов Договору щодо вартості і оплати послуг, розрахунки між Сторонами здійснюються за узгодженими цінами (договірна ціна), які визначаються в специфікації до Договору. На підтвердження надання послуг Виконавець готує та надає Замовнику акти наданих послуг (а.с. 27-31, том 1).
Відповідно до Специфікації №1, яка є Додатком №1 до Договору № 020919/НГ  від              02 вересня 2019 року, ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» надає послуги з оренди будівельної техніки (екскаватори, самоскиди, навантажувачі тощо) та послуги з розробки ґрунту по будівельному майданчику з переміщенням будівельного майданчика (а.с. 32, том 1).
10 вересня 2019 року ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» на підставі Договору № 020919/НГ  від 02 вересня 2019 року складено Рахунок на оплату № 9, згідно якого вартість наданих на користь ТОВ «АЛЬ-СОФІЯ» (Покупець) послуг (оренда бульдозера, екскаваторів, самоскидів) становить усього 257 175, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 42 862, 50 грн. (а.с. 33, том 1).
30 вересня 2019 року Сторонами Договору № 020919/НГ  від 02 вересня 2019 року - ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» (Виконавець) та ТОВ «АЛЬ-СОФІЯ» (Замовник) складено та підписано Акт надання послуг № 3 від 30 вересня 2019 року вартістю 257  175, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 42 862, 50 грн. (а.с. 34, том 1).
На підтвердження розрахунків між ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» (Виконавець) та ТОВ «АЛЬ-СОФІЯ» (Замовник), позивач надав до суду копію Виписки по особовим рахункам за 13 вересня 2019 року, засвідчену штемпелем відділення АТ «АЛЬФА-БАНК». 
Згідно банківської виписки, 13 вересня 2019 року ТОВ «АЛЬ-СОФІЯ» (Платник) перераховано на користь ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» (Отримувач) суму у розмірі 257 175, 00 грн., призначення платежу: оплата за надання послуг оренди, згідно рахунку № 9 від 10 вересня 2019 року (а.с. 170-171, том 1).
На підставі зарахування коштів від покупця/замовника - ТОВ «АЛЬ-СОФІЯ» на банківський рахунок продавця/виконавця - ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ», як оплати товарів/послуг, 13 вересня 2019 року позивачем складено податкову накладну №7 на поставку послуг з оренди будівельної техніки (екскаватори, самоскиди, навантажувачі тощо) на загальну суму 257 175, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 42 862, 50 грн. (а.с. 17-18, том 1).
30 вересня 2019 року ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у встановленому законодавством порядку, податкову накладну №7 від 13 вересня 2019 року.
30 вересня 2019 року на адресу позивача через Автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України, версія 2.3.4.11, надійшла Квитанція  «Документ прийнято. Реєстрація зупинена.»; Відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПК/РК від 13.09.2019 № 7 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена; підстава: обсяг постачання товару/послуги 43.12 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (а.с. 19, том 1).
04 жовтня 2019 року ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» направлено на адресу контролюючого органу - Головне управління ДПС в Одеській області, Південне управління у м. Одесі, Київська Державна податкова інспекція, Повідомлення № 4 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а саме щодо податкової накладної №7 від 13 вересня 2019 року. Кількість додатків до Повідомлення - 18, пояснення: «ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» 13.09.2019 р. отримало передоплату у розмірі 257 175, 00 грн. з ПДВ згідно договору № 020919/НГ від 02.09.2019 р., замовником якого є ТОВ «АЛЬ-СОФІЯ» за кодом КВЕД ДК 009:2010 43.12. Для виконання робіт були укладені договори на оренду техніки, придбано паливо. Акт виконаних робіт підписано 30.09.2019 р. Роботи виконані власними ресурсами. Підтверджуючи документи (договори на оренду техніки, накладна на паливо, банківська виписка, технічні паспорти на техніку, штатний розпис) додаються» (а.с. 20, том 1).
Вказане повідомлення № 4 про подання пояснень та копій документів, надійшло до Головного управління ДПС в Одеській області 04.10.2019 року, документ прийнято, що підтверджується Квитанцією № 2 (а.с. 21, том 1).
Відповідач підтвердив надходження від ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» Повідомлення № 4 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, та копій документів, а саме: Договір оренди транспортного засобу №4/09 від 10 вересня 2019 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, штатний розпис ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» станом на 03.09.2019 року, Договір про надання послуг технікою № 020919/НГ від 02.09.2019 року, свідоцтво про реєстрацію машини, Договір оренди автотранспортних засобів та спецтехніки № 2/09 від 02.09.2019 року, видаткова накладна № 30 від 24 вересня 2019 року, свідоцтва про реєстрацію машини, акт надання послуг № 3 від 30 вересня 2019 року, Виписка по особовим рахункам ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» за 13.09.2019 року, - надавши вказані документи до суду разом із відзивом на позов (а.с. 225-243, том 1).
07 жовтня 2019 року Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення № 1301677/42585515 про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів (первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування,                           навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні                (документи, які не надані підкреслити); Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків (а.с. 22-23, том 1).
Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних або відмову в такій реєстрації, №1301677/42585515 від 07 жовтня 2019 року та зобов'язання ДПС України зареєструвати податкову накладну № 7 від 13 вересня 2019 року.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зупиняючи реєстрацію податкової накладної податковий орган не зазначив конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної. При цьому, незважаючи на письмові пояснення позивача та додані документи відповідачем прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до пункту  201.1 статті  201 Податкового кодексу України  (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1  цієї статті та/або  пунктом 192.1  статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до  пункту 201.16  цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Пунктом  201.16  статті  201 Податкового кодексу України  встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Відповідно до п.12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1. статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов'язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1. статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16. статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку № 1246).
Відповідно до пункту сьомого Прикінцевих та перехідних положень Закону  №2245-VIII  Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього  Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.
21 лютого 2018 року на виконання вимог  Закону №2245-VIII  Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 117).
Згідно з пунктом 5 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Відповідно до пункту 6 Порядку №117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Згвідно з п. 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з  УКТЗЕД  / послуги згідно з  Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 14 порядку №117 визначено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, який включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Згідно з п. 15 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у  пункті 14  цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов'язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з  УКТЗЕД  або кодами послуг згідно з  Державним класифікатором продукції та послуг).
Відповідно до п. 16 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у  пункті 14  цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв'язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України  "Про електронні довірчі послуги",  "Про електронні документи та електронний документообіг" та  Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначена Порядком №117 (додаток 2 до Порядку), передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкреслені.
Окремими положеннями Порядку №117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.
Колегією суддів встановлено, що  в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної № 7 від 13 вересня 2019 року, направленій позивачу, вказано, що податкова накладна відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 «Критерії ризиковості здійснення операцій».
Ці Критерії погоджені Міністерством фінансів України згідно з листом від 06.08.2019 року № 26010-06-5/20111, зареєстровані в ДФС за № 1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019 року та введені в дію 08.08.2019 року.
Згідно підпункту 2.1 пункту 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, відповідає критеріям ризиковості здійснення операцій, якщо: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов'язань, яку(ий) подано на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).
Згідно з рішенням Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 07 жовтня 2019 року № 1301677/42585515, ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» відмовлено у реєстрації податкової накладної від № 7 від 13 вересня 2019 року з підстав ненадання платником податку копій документів (первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надані підкреслити). 
При цьому, судом встановлено, що з наведеного переліку не підкреслено документи, які не надано, хоча формою рішення це передбачено.
З наступного пункту спірного рішення слідує, що не надано «Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків» (а.с. 22-23, том 1).
Разом з тим,  судом встановлено, що разом з повідомленням № 4 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» надіслано відповідачу копії Договору про надання послуг технікою № 020919/НГ від 02 вересня 2019 року, акту надання послуг № 3 від 30 вересня 2019 року та Виписку по особовим рахункам ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» за 13 вересня 2019 року  (а.с. 225-243, том 1).
Крім того, судом на підставі матеріалів справи встановлено, що 10 вересня 2019 року ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» на підставі Договору № 020919/НГ від 02 вересня 2019 року складено Рахунок на оплату № 9, згідно якого вартість наданих на користь ТОВ «АЛЬ-СОФІЯ» (Покупець) послуг (оренда бульдозера, екскаваторів, самоскидів) становить усього 257  175, 00 грн. у т.ч. ПДВ - 42  862, 50 грн. (а.с. 33, том 1).
На підтвердження розрахунків між ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» (Виконавець) та ТОВ «АЛЬ-СОФІЯ» (Замовник), позивач надав до суду копію Виписки по особовим рахункам за 13.09.2019 року, засвідчену штемпелем відділення АТ «АЛЬФА-БАНК». 
Згідно банківської виписки, 13.09.2019 року ТОВ «АЛЬ-СОФІЯ» (Платник) перераховано на користь ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» (Отримувач) суму у розмірі 257  175, 00 грн., призначення платежу: оплата за надання послуг оренди, згідно рахунку № 9 від 10 вересня 2019 року (а.с. 170-171, том 1).
Таким чином, колегія суддів зазначає    про   необґрунтованість та безпідставність доводів апелянта, що позивачем під час вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної № 7 від 13 вересня 2019 року не надано «Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків».
Суд погоджується з доводами позивача про те, що контролюючим органом не було надано належної оцінки поданим документам.
Слід зазначити, що у квитанції від 30 вересня 2019 року про зупинення реєстрації податкової накладної від № 7 від 13 вересня 2019 року не вказано конкретного переліку документів, які б були достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, а лише запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На підставі цих рекомендацій, 04 жовтня 2019 року ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» було направлено на адресу контролюючого органу - Головне управління ДПС в Одеській області Повідомлення № 4 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, з додатками та поясненнями про те, що ТОВ «ЕКВУДСТРОЙ» 13.09.2019 р. отримало передоплату у розмірі 257  175, 00 грн. з ПДВ згідно договору № 020919/НГ від 02.09.2019 р., замовником якого є ТОВ «АЛЬ-СОФІЯ» за кодом КВЕД ДК 009:2010 43.12. Для виконання робіт були укладені договори на оренду техніки, придбано паливо. Акт виконаних робіт підписано 30.09.2019 р. Роботи виконані власними ресурсами. Підтверджуючи документи (договори на оренду техніки, накладна на паливо, банківська виписка, технічні паспорти на техніку, штатний розпис) додаються (а.с. 20, том 1).
Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до  підпункту 4  пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
За такого правового регулювання та обставин справи, суд дійшов висновку, що позивач виконав свій обов`язок щодо надіслання відповідачу первинних документів та пояснень щодо наданих документів на підтвердження факту реальності господарських операцій з ТОВ «АЛЬ-СОФІЯ».
Ознак порушення вимог законодавства щодо їх складення вони не містять та є достатніми для прийняття Комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Господарські операції, за наслідками яких складено податкову накладну № 7 від 13 вересня 2019 року, здійснені позивачем в межах його господарської діяльності та підтверджуються первинними документами. При цьому, контролюючим органом не взято до уваги письмові пояснення платника податків.
При цьому відповідачем, незважаючи на вищевказані письмові пояснення позивача і додані до них документи, що підтверджують факти, викладені у таких поясненнях, прийнято оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН.
Як вбачається з рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1301677/42585515 від 07 жовтня 2019 р.  підставою для відмови у реєстрації податкової накладної є ненадання платником податку копій документів, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків." (т. 1 а.с. 22-23).
Разом з тим, будь-яких підкреслень для конкретизації, які саме документи із вказаного переліку платником податків не надано оскаржуване рішення не містить, у пункті "Додаткова інформація" також нічого не зазначено.
Таким чином,  надані позивачем  документи на адресу відповідача, цілком відповідають вимогами п.14 Порядку необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, у самому Рішенні відсутня будь-яка конкретизація, яких документів не вистачило для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної №7  від 13.09.2019  року. 
Пунктом 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуване рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, №1301677/42585515 від 07 жовтня 2019 р. є протиправним та підлягає скасуванню, та реєстрації такої накладної.
Що стосується клопотання апелянта щодо повернення Головного управління ДПС в Одеській області надмірно сплачений судовий збір в сумі 6081 грн., оскільки Головне управління ДПС в Одеській області помилково сплачено судовий збір в розмірі, більшому ніж передбачають вимоги Закону України «Про судовий збір», яке викладено в клопотанні про повернення судового збору, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області було залишено без руху у зв`язку з тим, що по справі не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги  та надано апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме для сплати судового збору у розмірі 2881,50 грн. 
На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від Головного управління ДПС в Одеській області надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії  платіжного доручення від 15.06.2020 р. № 1329 про сплату судового збору у розмірі 8962,50 грн.
24.06.2020 року ГУ ДПС в Одеській області надали клопотання про  повернення надмірно сплаченого судвого збору у розмірі 6081 грн. за подання апеляційної скарги на   розрахункові рахунки ГУ ДПС в Одеській області.
Оскільки, суд вважав, що вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху були виконані, недоліки усунені, перешкод для відкриття апеляційного провадження не вбачається, ухвалою від 01.06.2020 року  було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою  Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених  пунктом 1 частини першої  цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених  частиною першою  цієї статті, - повністю.
З огляду на вищезазначене, оскільки апелянтом був сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення суду першої інстанції у розмірі більшому, ніж було визначено ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2020 року про залишення апеляційної скарги Головного управління ДПС в Одеській області без руху та Законом України «Про судовий збір», колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання апелянта про повернення Головному управлінню ДПС в Одеській області надмірно сплачений судовий збір в сумі 6081 грн. 
Разом з тим, позивач просить стягнути судові витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 4054 грн.
Колегія суддів вважає, що частково підлягає задоволенню   вимога позивача щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн. з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями частин першої, другої та третьої статті 134 КАС передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У частині четвертій вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на  правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У відповідності до частин шостої та сьомої у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті (щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, наданими послугами, часом витрачених адвокатом на виконання робіт, обсягу наданих послуг, ціною позову та ін.) суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Судова колегія встановила, що предметом позову є спірне рішення  відповідача   про відмову в реєстрації податкової  накладної. Крім того, слід звернути увагу на немайновий характер позову та незначну складність даної категорії справи.
Судом встановлено, що вивчення апеляційної скарги адвокат оцінює в 2027 грн., апеляційна скарга складена на 2 аркуша.  Підготовка та написання відзиву на апеляційну скаргу ідентична позову.
Незначна складність справи  також підтверджується тим, що судом    апеляційної інстанції  справу розглянуто без виклику  сторін у справі. При цьому, представник позивача участь у судових засіданнях в суді   апеляційної інстанції не брав.
Судова колегія зазначає, що  витрати на ведення справи повинні бути  не лише підтверджені, а й співмірні із складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим адвокатом часом на надання таких послуг, з урахуванням саме складності справи, тому колегія суддів, з урахуванням викладеного вважає, що стягненню підлягає частина витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 
Відповідно до частини 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійнюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв'язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись  ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року - залишити без змін.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Головного управління ДПС в Одеській області надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 6081 грн. (шість тисяч вісімдесят одна гривня).
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління  ДФС в Одеській області   на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКВУДСТРОЙ" судові витрати в розмірі 2000  гривень (дві тисячі грн.).
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик