ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 року          м.Дніпро         Справа №  904/667/20
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий  суддя: Березкіна О.В. - доповідач, 
судді: Кощеєв І.М., Антонік С.Г. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів  від 03.11.2020 р.)
Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.   
Представники сторін:
від позивача: Хачатурова І.О., довіреність №б/н  від 24.02.2020 р.,  адвокат;
від відповідача: Лампіка Т.В., паспорт серії АК №176076  від 21.05.1998 р.,  директор;
від відповідача: Орел В.Ю., довіреність №б/н  від 06.05.2020 р.,  адвокат;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Абла Центр"
на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 року (суддя Золотарьова Я.С.) у справі № 904/667/20
за позовом Приватного підприємства "Абла Центр", с. Степова, Дніпропетровська область 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Центр Дніпро", с. Партизанське, Дніпропетровська область 
про стягнення заборгованості у розмірі 396 000, 00 грн та визнання договору розірваним        
                         
ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство "АБЛА ЦЕНТР" звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО ЦЕНТР ДНІПРО" із позовом про  стягнення заборгованості у розмірі 396 000,00 грн. та визнання договору про надання послуг № 1104/18 від 11.04.2018, укладеного між Приватним підприємством "АБЛА ЦЕНТР" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО ЦЕНТР ДНІПРО" - розірваним.
          Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 року у справі №904/667/20 в задоволенні позову Приватного підприємства "АБЛА ЦЕНТР"  до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО ЦЕНТР ДНІПРО" про стягнення заборгованості у розмірі    396 000, 00 грн. та визнання договору про надання послуг №1104/18 від 11.04.2018 року розірваним - відмовлено. 
          Не погодившись з рішенням суду,  позивач - Приватне підприємство "Абла Центр" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 року у справі № 904/667/20  та задовольнити  позовні вимоги. 
          В обґрунтування своєї скарги  позивач - Приватне підприємство "Абла Центр" посилається на  не відповідність висновків суду встановленим  обставинам справи,  порушення  порядку  надання електронних доказів,   неправомірного висновку про виконання  відповідачем своїх зобов`язань на підставі неналежних паперових  копій документів.
На думку апелянта,  суд першої інстанції  дійшов помилкового висновку про  надання  відповідачем послуг, оскільки  їх кінцевим результатом за умовами договору  повинен був бути позитивний висновок Міністерства екології та природних ресурсів, який не був отриманий позивачем, що свідчить про ненадання  послуг.
Апелянт зазначає, що суд   помилково в рішенні послався на  визнання позивачем обставин  виконання відповідачем   етапів робіт, оскільки фактично   такі обставини не визнавались і підлягали доказуванню  у відповідності до статті 75 ГПК України. 
З огляду на вищезазначене, суд невірно  оцінив докази у справі, порушив  норми процесуального права під час долучення та дослідження  доказів, дійшов помилкового і невірного висновку про виконання відповідачем  зобов`язань  за договором.
Крім того, апелянт посилається на те, що суд  не врахував  наявність у матеріалах справи  листа  позивача до відповідача  про відмову від договору або його розірвання,  з чим також  погодився відповідач, проте, суд зробив протилежний висновок.
Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення суду та задоволення позову.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 30.09.2020рік, колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя -Березкіна О.В. (доповідач), судді -Орєшкіна Е.В., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2020 року  розгляд апеляційної скарги було відкладено на 15.10.2020рік.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2020року розгляд апеляційної скарги було відкладено на 03.11.2020рік.
У зв`язку з відпусткою судді Орєшкіної Е.В., за розпорядженням керівника апарату суду від 03.11.2020року, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду апеляційних скарг у справі №904/667/20 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя -Березкіна О.В. (доповідач), судді - Антонік С.Г., Кощеєв І.М.
У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив їх задовольнити, представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення ( відзив на апеляційну скаргу).
03.11.2020 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 11.04.2018 між Приватним підприємством "АБЛА ЦЕНТР" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКО ЦЕНТР ДНІПРО" (виконавець) було укладено договір про надання послуг № 1104/18, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе повний комплекс послуг по підготовці, супроводу та отримання документації згідно Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" по об`єктам: 
- будівництво свинокомплексу за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, смт. Васильківка, вул. Димитрова, 35;
- реконструкція свинокомплексу за адресою: Дніпропетровська область, Васильківський район, смт. Васильківка, вул. Димитрова, 35.
Згідно пункту 1.2 договору, послуги включають наступні етапи:
1. Підготовка та розміщення повідомлення про планову діяльність в Єдиному реєстрі оцінки впливу на довкілля.
2. Розробка та подання звіту з оцінки впливу на довкілля на планову діяльність.
3. Підготовка та участь у проведенні громадських слухань.
4. Отримання висновку з оцінки впливу на довкілля в Міністерстві екології та природних ресурсів.
Відповідно до пункту 1.3 договору, на протязі всіх етапів виконавець консультує замовника та супроводжує підготовку вихідної документації, необхідної для виконання умов цього договору.
Пунктом 1.5 договору встановлено, що звіти з оцінки впливу на довкілля розробляються відповідно до статті 6 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".
Послуги вважаються наданими, з моменту отримання замовником позитивних висновків з оцінки впливу на довкілля на планову діяльність (пункт 1.6 договору).
Відповідно до пункту 2.1 договору загальна вартість цього договору складає 400    000,00 грн з ПДВ.
Пунктом 1.4 договору передбачено, що послуги по цьому договору надаються виконавцем по самостійно розробленому та узгодженому з замовником графіку, який є невід`ємною частиною договору. Терміни виконання етапів оцінки впливу на довкілля наведені в додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною, але не може перевищувати 77 робочих днів з моменту отримання передоплати.
Відповідно до додатку №1 (а.с.9) сторони дійшли згоди щодо заходів та термінів їх виконання.
1. Повідомлення про заплановану діяльність - 20 робочих днів з дня оприлюднення повідомлення. 
2. Звіт про заплановану діяльність та оцінки впливу на довкілля - 25 робочих днів з дня публікації звіту про заплановану діяльність. 
3. Громадське обговорення звіту з запланованої діяльності та оцінки впливу на довкілля - розпочинається на 11 робочий день з дня оприлюднення звіту з оцінки впливу на довкілля. 
4. Громадські слухання з оцінки вплив на довкілля - проводяться на 25 робочий день з дня оприлюднення звіту. Протокол про проведення громадських слухань - передається на протязі 7 робочих днів після проведення громадських слухань до уповноваженого органу. 
         5. Розгляд результатів громадського обговорювання звіту та протоколу громадських слухань уповноваженим органом перед видачею висновку з оцінки впливу на довкілля - 25 робочих днів після закінчення громадського обговорювання. Підстава: пункт 6 статті 9 Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".
Пунктом 3.3 договору передбачено, що разом з висновком з оцінки впливу на довкілля, виконавець передає на підписання замовнику акт здавання-приймання послуг у двох примірних на кожний об`єкт окремо.
Пунктом 3.4 договору встановлено, що замовник протягом п`яти календарних днів з дня одержання акту здавання - приймання послуг зобов`язаний направити виконавцеві підписаний акт здавання-приймання послуг або мотивовану відмову від прийняття послуг.
Відповідно до пункту 3.5 договору, у разі мотивованої відмови замовника сторонами складається двосторонній акт з переліком необхідних доробок та термінів їх виконання.
Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО ЦЕНТР ДНІПРО" із позовом про  стягнення заборгованості у розмірі 396 000,00 грн. та визнання договору про надання послуг № 1104/18 від 11.04.2018 розірваним, позивач - Приватне підприємство "АБЛА ЦЕНТР" посилався на неналежне виконання відповідачем договору про надання послуг № 1104/18 від 11.04.2018, оскільки   позивач, як замовник послуг,  не отримав позитивного  висновку з оцінки  впливу на довкілля на планову діяльність. 
При  цьому,  позивач визначив суму  грошових коштів, як безпідставно отримані у відповідності до статті 1212 ЦК України та  як збитки, у відповідності до статті 906 ЦК України.
Відмовляючи  у задоволенні  позовних вимог про стягнення  396000 грн.,   господарський суд першої інстанції виходив з того, що  ця сума була сплачена позивачем відповідачу за укладеним договором, матеріалами справи підтверджується виконання відповідачем зобов`язань за договором,  на виконання  яких була  перерахована зазначена сума,  а отримання саме позитивного висновку знаходиться поза межами компетенції відповідача, внаслідок чого  належне виконання спірного договору не можна ставити в залежність від того, чи є отриманий висновок позитивним або негативним. 
Відмовляючи у  задоволенні позовних вимог щодо  визнання договору розірваним, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів неналежного виконання умов договору відповідачем.
          Колегія суддів погоджується з такими  висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Статтею 627 ЦК України   визначено, що відповідно до   ст. 6 ЦК України   сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог   ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості.
Положеннями ст.ст.   11,   629 ЦК України   встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
          Частиною 2 статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Як встановлено судом першої інстанції, договір,  на підставі якого   між сторонами виникли спірні правовідносини, містить елементи договору про надання послуг та договору підряду, тобто є змішаним.
Відповідно до   ст. 901 Цивільного кодексу України   за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення            цієї                  глави можуть                  застосовуватися                  до                  всіх договорів                  про                  надання                  послуг,                  якщо                  це                  не суперечить                   суті зобов`язання.
В той же час, відповідно до ст.837 ЦК України за   договором   підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно пункту 2.3 договору, умови оплати: попередня оплата складає 200   000,00 грн, 100   000,00 грн. на протязі 10 календарних днів до призначеної дати громадських слухань та по 50    000,00 грн. після підписання акту прийому передачі послуг по кожному об`єкту.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання  умов договору відповідачем було виставлено позивачу рахунки-фактури № 18/04/18 від 18.04.2018 на суму 200   000,00 грн.,             № 21/06/2018 від 21.06.2018 на суму 100000,00 грн. та № 10/09/18 від 10.09.2018 на суму 96   000,00 грн (а.с.35-37).
Позивачем було здійснено оплату у розмірі 396   000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 375 від 23.04.2018 на суму 200   000,00 грн, № 456 від 25.06.2018 на суму 100   000,00 грн та  № 572 від 10.09.2018 на суму 96   000,00 грн (а.с.32-34).
Згідно із   статтею 193 Господарського кодексу України   (далі -   ГК України), статтями   525,   526 ЦК України   зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог,  що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння      відмова      від      виконання зобов`язання      або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Закон України « Про оцінку впливу на довкілля» встановлює правові та організаційні засади оцінки впливу на довкілля, спрямованої на запобігання шкоді довкіллю, забезпечення екологічної безпеки, охорони довкілля, раціонального використання і відтворення природних ресурсів, у процесі прийняття рішень про провадження господарської діяльності, яка може мати значний вплив на довкілля, з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Відповідно до статті 2  Закону, оцінка впливу на довкілля - це процедура, що передбачає:
1) підготовку суб`єктом господарювання звіту з оцінки впливу на довкілля відповідно до   статей 5,   6   та   14   цього Закону;
2) проведення громадського обговорення відповідно до   статей 7,   8   та   14   цього Закону;
3) аналіз уповноваженим органом відповідно до   статті 9   цього Закону інформації, наданої у звіті з оцінки впливу на довкілля, будь-якої додаткової інформації, яку надає суб`єкт господарювання, а також інформації, отриманої від громадськості під час громадського обговорення, під час здійснення процедури оцінки транскордонного впливу, іншої інформації;
4) надання уповноваженим органом мотивованого висновку з оцінки впливу на довкілля, що враховує результати аналізу, передбаченого пунктом 3 цієї частини;
5) врахування висновку з оцінки впливу на довкілля у рішенні про провадження планованої діяльності відповідно до   статті 11   цього Закону.
Як встановлено судом першої інстанції, на виконання  умов договору та вимог   даного Закону, відповідачем  було  розміщено повідомлення про планову діяльність позивача у Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля ( http://eia.menr.gov.ua/places/view/686.), інформація з якого,  у відповідності до п. 10 ст. 4 Закону є  відкритою, вільний доступ до неї забезпечується через мережу Інтернет.
Пунктом 2 договору передбачений наступний  етап надання послуг - це підготовка та подання звіту з оцінки впливу на довкілля.
Відповідно до частини 1, 5 статті 6 Закону суб`єкт господарювання забезпечує підготовку звіту з оцінки впливу на довкілля і несе відповідальність за достовірність наведеної у звіті інформації згідно з законодавством.
Протягом трьох робочих днів з дня отримання уповноважений центральний орган вносить звіт з оцінки впливу на довкілля до Єдиного реєстру з оцінки впливу на довкілля.
Судом  встановлено, що  звіт з оцінки впливу на довкілля також розміщено на сайті http://eia.menr.gov.ua/places/view/686 у Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля.
Доказів, які б підтверджували неналежне виконання відповідачем вищезазначених етапів, позивач суду не надав.
Доводи апелянта про те, що внаслідок  неналежного  виконання звіту   позивач не отримав  позитивного  висновку про вплив на довкілля  від уповноваженого органу, є безпідставним з огляду  на таке.
Відповідно  до статті 6 Закону, звіт з оцінки впливу на довкілля включає:
1) опис планованої діяльності, зокрема:
опис місця провадження планованої діяльності;
цілі планованої діяльності;
опис характеристик діяльності протягом виконання підготовчих і будівельних робіт та провадження планованої діяльності, у тому числі (за потреби) роботи з демонтажу, та потреби (обмеження) у використанні земельних ділянок під час виконання підготовчих і будівельних робіт та провадження планованої діяльності;
опис основних характеристик планованої діяльності (зокрема виробничих процесів), наприклад, виду і кількості матеріалів та природних ресурсів (води, земель, ґрунтів, біорізноманіття), які планується використовувати;
оцінку за видами та кількістю очікуваних відходів, викидів (скидів), забруднення води, повітря, ґрунту та надр, шумового, вібраційного, світлового, теплового та радіаційного забруднення, а також випромінення, які виникають у результаті виконання підготовчих і будівельних робіт та провадження планованої діяльності;
2) опис виправданих альтернатив (наприклад, географічного та/або технологічного характеру) планованої діяльності, основних причин обрання запропонованого варіанта з урахуванням екологічних наслідків;
3) опис поточного стану довкілля (базовий сценарій) та опис його ймовірної зміни без здійснення планованої діяльності в межах того, наскільки природні зміни від базового сценарію можуть бути оцінені на основі доступної екологічної інформації та наукових знань;
4) опис факторів довкілля, які ймовірно зазнають впливу з боку планованої діяльності та її альтернативних варіантів, у тому числі здоров`я населення, стан фауни, флори, біорізноманіття, землі (у тому числі вилучення земельних ділянок), ґрунтів, води, повітря, кліматичні фактори (у тому числі зміна клімату та викиди парникових газів), матеріальні об`єкти, включаючи архітектурну, археологічну та культурну спадщину, ландшафт, соціально-економічні умови та взаємозв`язки між цими факторами;
5) опис і оцінку можливого впливу на довкілля планованої діяльності, зокрема величини та масштабів такого впливу (площа території та чисельність населення, які можуть зазнати впливу), характеру (за наявності - транскордонного), інтенсивності і складності, ймовірності, очікуваного початку, тривалості, частоти і невідворотності впливу (включаючи прямий і будь-який опосередкований, побічний, кумулятивний, транскордонний, короткостроковий, середньостроковий та довгостроковий, постійний і тимчасовий, позитивний і негативний вплив), зумовленого:
виконанням підготовчих і будівельних робіт та провадженням планованої діяльності, включаючи (за потреби) роботи з демонтажу після завершення такої діяльності;
використанням у процесі провадження планованої діяльності природних ресурсів, зокрема земель, ґрунтів, води та біорізноманіття;
викидами та скидами забруднюючих речовин, шумовим, вібраційним, світловим, тепловим та радіаційним забрудненням, випроміненням та іншими факторами впливу, а також здійсненням операцій у сфері поводження з відходами;
ризиками для здоров`я людей, об`єктів культурної спадщини та довкілля, у тому числі через можливість виникнення надзвичайних ситуацій;
кумулятивним впливом інших наявних об`єктів, планованої діяльності та об`єктів, щодо яких отримано рішення про провадження планованої діяльності, з урахуванням усіх існуючих екологічних проблем, пов`язаних з територіями, які мають особливе природоохоронне значення, на які може поширитися вплив або на яких може здійснюватися використання природних ресурсів;
впливом планованої діяльності на клімат, у тому числі характер і масштаби викидів парникових газів, та чутливістю діяльності до зміни клімату;
технологією і речовинами, що використовуються;
6) опис методів прогнозування, що використовувалися для оцінки впливів на довкілля, зазначених у пункті 5 цієї частини, та припущень, покладених в основу такого прогнозування, а також використовувані дані про стан довкілля;
7) опис передбачених заходів, спрямованих на запобігання, відвернення, уникнення, зменшення, усунення значного негативного впливу на довкілля, у тому числі (за можливості) компенсаційних заходів;
8) опис очікуваного значного негативного впливу діяльності на довкілля, зумовленого вразливістю проекту до ризиків надзвичайних ситуацій, заходів запобігання чи пом`якшення впливу надзвичайних ситуацій на довкілля та заходів реагування на надзвичайні ситуації;
9) визначення усіх труднощів (технічних недоліків, відсутності достатніх технічних засобів або знань), виявлених у процесі підготовки звіту з оцінки впливу на довкілля;
10) усі зауваження і пропозиції, що надійшли до уповноваженого територіального органу, а у випадках, визначених частинами   третьою   і   четвертою   статті 5 цього Закону, - до уповноваженого центрального органу після оприлюднення ними повідомлення про плановану діяльність, а також таблицю із зазначенням інформації про повне врахування, часткове врахування або обґрунтування відхилення отриманих під час громадського обговорення зауважень та пропозицій, що надійшли в порядку, передбаченому   частиною сьомою   статті 5 цього Закону;
11) стислий зміст програм моніторингу та контролю щодо впливу на довкілля під час провадження планованої діяльності, а також (за потреби) планів післяпроектного моніторингу;
12) резюме нетехнічного характеру інформації, зазначеної у пунктах 1-11 цієї частини, розраховане на широку аудиторію;
13) список посилань із зазначенням джерел, що використовуються для описів та оцінок, що містяться у звіті з оцінки впливу на довкілля.
Тобто,  фактично,  за змістом звіт  з оцінки  впливу  повинен містити  опис певних факторів, методів, характеристик  та  заходів.
Як вбачається з матеріалів справи і не спростовано  позивачем, відповідачем підготовлено Звіт з оцінки впливу на довкілля, який також розміщено у Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля, що також спростовує доводи   позивача про невиконання  відповідачем   умов договору в частині даного  етапу наданих послуг.
Згідно умов  п.1.2  Договору,  наступним  етапом ( п.3) комплексу услуг значиться підготовка та участь у проведенні громадських слухань.
Відповідно до статті 7 Закону громадське обговорення у процесі оцінки впливу на довкілля проводиться з метою виявлення, збирання та врахування зауважень і пропозицій громадськості до планованої діяльності.
Про виконання відповідачем цього етапу також свідчить інформація, розміщена у Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля http://eia.menr.gov.ua/places/view/686.
Виконання даного етапу  також підтверджується тим, що  наслідком  такого обговорювання  були  зауваження виконавчого комітету  Васильковської  селищної ради за № 1242  та № 1243 від 08.05.2018 року ( а.с. 109, 118), в яких  зазначено  про необхідність  здійснення  проектно-вишукувальних  заходів з питання будівництва суцільного непроникного твердого  покриття по території проммайданчика, з метою недопущення забруднення землі і  водоносних шарів нафтопродуктами та іншими забруднюючими матеріалами;  про необхідність  провести необхідні проектні заходи з питань обладнання  септиків під утримання гною та таке інше.
Як встановлено судом, дані зауваження  були доведені  до  позивача, проте  виконання   проектно-вишукальних робіт   виходячи з умов договору, не  покладалось на відповідача,  а залежало саме від позивача, тому    відсутні підстави   вважати невиконання відповідачем   і даного етапу робіт.
Посилання апелянта на те, що відповідач не надав доказів  виконання  ним даних етапів робіт, є неспроможними, оскільки  результати   виконання  вказаних етапів робіт містяться  в  відкритому доступі   у Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля,  а самим позивачем  надано до позовної заяви   копії  повідомлень  про планову діяльність, яка підлягає  оцінці  впливу на довкілля, отриманих  ним  з Єдиного  реєстру з оцінки впливу на довкілля.
Відповідно до статті 9 Закону (висновок з оцінки впливу на довкілля) уповноважений центральний орган видає висновок з оцінки впливу на довкілля, яким виходячи з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності, зокрема величини та масштабів такого впливу (площа території та чисельність населення, які можуть зазнати впливу), характеру (у тому числі - транскордонного), інтенсивності і складності, ймовірності, очікуваного початку, тривалості, частоти і невідворотності впливу (включаючи прямий і будь-який опосередкований, побічний, кумулятивний, транскордонний, короткостроковий, середньостроковий та довгостроковий, постійний і тимчасовий, позитивний і негативний впливи), передбачених заходів, спрямованих на запобігання, відвернення, уникнення, зменшення, усунення впливу на довкілля, визначає допустимість чи обґрунтовує недопустимість провадження планованої діяльності та визначає екологічні умови її провадження.
З наведених норм вбачається, що при наданні висновку з оцінки впливу на довкілля уповноваженим органом враховується перш за все те, як саме планова діяльність підприємства (у цьому випадку діяльність позивача з будівництва та реконструкції свинокомплексу, а також подальшої експлуатації цих об`єктів) буде впливати на довкілля та який саме це буде вплив.
При цьому, норми Закону України « Про оцінку впливу  на довкілля»   не   містять такого визначення, як позитивний чи негативний висновок.
За змістом положень статті 9 Закону,  висновок з оцінки  впливу визначає допустимість чи обґрунтовує недопустимість провадження планованої діяльності та визначає екологічні умови її провадження, а рішення  щодо провадження  планової господарської діяльності приймає уповноважений  орган державної влади або  орган місцевого самоврядування.
          Оскільки відповідачем були виконанні всі  передбачені   п. 1.2  договору  етапи  послуг,  то суд першої інстанції  дійшов обґрунтованого висновку про те,  що матеріалами справи підтверджується виконання відповідачем зобов`язань за договором, а позивачем не надано суду достатніх доказів на спростування цієї обставини.
          Крім того, суд першої інстанції також обґрунтовано зазначив, що  отримання саме позитивного висновку знаходиться поза межами компетенції відповідача, тому  належне виконання спірного договору не можна ставити в залежність від того, чи є отриманий висновок позитивним або негативним. 
          Відповідно  до статті 12 Закону України « Про оцінку впливу  на  довкілля»,    висновок з оцінки впливу на довкілля, інші рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади або органів місцевого самоврядування у процесі здійснення оцінки впливу на довкілля можуть бути оскаржені будь-якою фізичною чи юридичною особою в судовому порядку.
Проте,  як правильно  зазначив у   своїх запереченнях відповідач,  позивач   мав право скористатися  передбаченим законом   механізмом   оскарження   у випадку  незгоди з   прийнятим  уповноваженим  органом рішенням. 
          З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про  належне виконання відповідачем зобов`язань за договором, і як  наслідок, відсутність підстав  для стягнення з відповідача 396 000 грн. коштів, сплачених на підставі договору, які  позивач    помилково визначив  як  безпідставно отримані кошти  та  заподіяні збитки.
          Щодо    вимог позивача про розірвання  договору, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно  до статті 907 ЦК України,  договір про  надання послуг може  бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку  та на підставах,  встановлених цим кодексом, іншим  законом або  домовленістю  сторін.
Положеннями   ст. 651 ЦК України   визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Статтею 188 ГК України   передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
Отже, за змістом наведених норм, розірвання господарського договору може бути вчинено, як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.
Як вбачається з умов  договору, сторонами не передбачено можливість розірвання договору в односторонньому порядку,  а доказів істотного  порушення  умов договору відповідачем  і заподіяння таким порушенням шкоди, позивачем не надано, а тому  суд першої інстанції також обґрунтовано відмовив у   цій частині позовних вимог.
Доводи  апелянта про   ухвалення судом рішення на  підставі неналежних доказів, є  неспроможними з огляду на те, що   роздруківка   скрін-шоту   електронного листування між сторонами, надана    відповідачем  до відзиву на позовну заяву,  проте   суд у своєму рішенні не   посилався на  відповідні  роздруківки.
Разом з цим умовами договору   передбачена можливість  комунікування сторін за допомогою електронного  листування,   та  направлення  звіту на електронну адресу позивача, зазначену у договорі,  скріншот  якого надано відповідачем, не спростовано  апелянтом ( а.с. 99).
В той же час,  посилання суду у  рішенні на  інформацію, яка знаходиться у Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля ( http://eia.menr.gov.ua/places/view/686.), інформація з якого,  у відповідності до п. 10 ст. 4 Закону є  відкритою, вільний доступ до неї забезпечується через мережу Інтернет, не свідчить  про   використання судом неналежних доказів.
Більш того,    саме позивачем надано до позовної   заяви   паперові копії  електронних доказів, розміщених у Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля                                                    ( http://eia.menr.gov.ua/places/view/686.)
          Інші доводи апелянта  є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.
          Таким чином, господарський  суд першої інстанції, розглядаючи справу, всебічно, повно і об`єктивно  встановив обставини справи, дав належну правову оцінку  доказам , правильно застосував норми матеріального   та процесуального права, що у відповідності до статті 275 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
          Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Абла Центр"- залишити без задоволення.
           Рішення  господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 року  у справі № 904/667/20- залишити без змін.
Судові витрати Приватного підприємства "Абла Центр" за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом  двадцяти днів  з дня складання повного тексту судового  рішення.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 09.11.2020року.

Головуючий суддя                                                                      О.В.Березкіна 
                       
Суддя                                                                                              С.Г.Антонік

Суддя                                                                                               І.М.Кощеєв