Справа № 461/2406/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є. 
Провадження № 33/811/796/20                  Доповідач: Белена  А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді – Белени А.В. 
за участю представника митниці – Зирянова О.Ю., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги представників ОСОБА_1 – адвокатів Подковського А.О. та Гаврищука В.В. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 14 травня 2020 року стосовно ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил за ч.1 ст. 483 МК України, 

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м.Львова від 14 травня 2020 року 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм у TOB «Свитязь-Транс №30162644», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 01 грудня 2016 р., орган, що видав – 4690, запис номер НОМЕР_2 ,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 222276,56 грн.
Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0620/20900/20 від 21 лютого 2020 року, а саме: сир твердий в головках, в кількості 20 штук, загальною вагою 731,4 кг – конфісковано в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за зберігання товару на складі митниці у сумі 2939,49 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за проведену експертизу у сумі 817,20 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420,40 грн. 
ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 21 лютого 2020 року в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби, смугою руху «червоний коридор», в напрямку «в`їзд в Україну», в`їхав транспортний засіб, р.н. НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , під керуванням водія TОB «Свитязь-Транс №30162644» ОСОБА_1 . У вантажному відсіку вказаного транспортного засобу згідно CMR №356429 знаходиться товар: гіпсокартон, вагою брутто 21042,48 кг. Для проходження митного контролю водієм було подано такі товаросупровідні документи, а саме: CMR №356429, Invoice/Faktura VAT № FVE2001328 від 20.02.2020, експортна декларація MRN № 20PL341010E0040772 від 20.02.2020. Відповідно до поданих документів відправником товару є фірма «Saint-Gobain Construction Products Polska Sp.z.o.o.; 44-100 Gliwice, ul. Okrezna 16, NIP 522- 01-01585», отримувачем - «Saint-Gobain Construction Products, Ukraine LLC, Novovokzalna str.2 UA 03038 Kyiv» (TOB. «Сен-Гобен Будівельна Продукція; 03038, Україна, м. Київ, вул. Нововокзальна 2»). Вартість товару, згідно з Invoice/Faktura VAT № FVE2001328 від 20.02.2020, становить 8218,91 Польських злотих. На виконання вимог листа Управління Служби безпеки України у Львівській області №14/4- 411п від 21.02.2020 року було ініційовано проведення митного огляду транспортного засобу. В ході здійснення митного огляду, було виявлено механічне втручання чи пошкодження пломби № UC-PU 1612, яка зазначена в експортній декларації MRN № 20PL341010E0040772 від 20.02.2020 року та в CMR №356429. У зв`язку з вищезазначеним було здійснено огляд переміщуваного товару, що знаходився у вантажному відсіку напівпричепа реєстраційний номер НОМЕР_4 . В ході огляду після відкриття дверей вантажного відсіку було виявлено товар, який зазначений у ТСД, а саме: 13 палет гіпсокартону. За палетами гіпсокартону, на початку вантажного відсіку, було виявлено сир твердий, торгова марка не відома, в кількості 20 головок, загальною вагою 731,4 кг та вартістю 222276,56 грн., який не вказаний у ТСД. Зазначений сир знаходився на початку вантажного відсіку, та після відкриття дверей напівпричепа візуально не проглядався.
        На постанову судді представники ОСОБА_1  – адвокати Подковський А.О. та ОСОБА_2  подали апеляційні скарги.
 
Адвокат Подковський А.О. в своїй апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді від 15 травня 2020 року, оскаржувану постанову судді скасувати, та закрити провадження за відсутності складу правопорушення. Вважає дану постанову судді незаконною.
 
Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанови апелянт мотивує тим, що копію постанови отримано 18 травня 2020 року.
 
Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що в постанові суду першої інстанції фабула не відповідає протоколу, а саме: вказано, що було виявлено сир твердий, торгова марка не відома, в кількості 20 головок, загальною вартістю 731,4 кг та вартістю 222276,56 грн., а з протоколу слідує, що вартість не встановлена. Крім того, у фабулі відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, а також суб`єкт правопорушення.
 
Апелянт наполягає, що є протиріччя в постанові суду першої інстанції між фабулою на початку та мотивацією в кінці постанови. Крім того, суд вийшов за межі інкримінованої фабули в частині вартості.
 
Також апелянт зазначає, що ціна товару у висновку експерта, який долучений до матеріалів справи є уявною, тому посилання на неї є безпідставними.
 
У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Гаврищук В.В. просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 . Вважає дану постанову судді незаконною, однобічною, такою, що винесена з порушенням чинного законодавства.
 
Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при розгляді справи допущено істотні порушення як процесуального так і матеріального права, порушені вимоги ст. 526 МК України, зокрема порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки справу розглянуто без його участі. Зазначає, що при відібрані пояснень у ОСОБА_1 йому не було повідомлено про право на захист, тому право на захист порушено.
 
Апелянт вказує, що суд першої інстанції, як і митний орган навів не повний висновок експертизи, оскільки згідно висновку вартість товару становить 222276, 56 грн., за умови, що якість, непридатність та безпечність відповідає вимогам до даного виду товарів, в той же час, суд стверджує про те, що жодних даних про те, що товар є неякісним або непридатним висновок не містить. А отже, вважає, що в оскаржуваній постанові судом допущена неповнота встановлення відповідних обставин, порушено пряму норму Конституції України, яка закріплена в ст. 62. 
 
Також апелянт вважає, що в протоколі про порушення митних правил не викладена суть адміністративного правопорушення не наведеної об`єктивної та суб`єктивної сторони інкримінованого порушення. Крім того, зазначає, що наявний в матеріалах справи опис предметів від 23 лютого 2020 року, матеріалів справи не стосується взагалі, оскільки невідомо чий це товар, що вказаний в протоколі від 21 лютого 2020 року, де знаходився вказаний товар, і який його статус на протязі трьох діб з 21.02.2020 по 23.02.2020. Крім того, вказує, що в матеріалах справи відсутня митна декларація, без якої неможливо встановити час імовірного вчинення інкримінованого правопорушення, а також відповідальну за це особу, а тому вважає, що оскільки допущено порушення процедури при зібрані доказів митною службою та їх фіксації, всі докази слід визнати недопустимими, а відтак, в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого адміністративного. 
 
Будучи повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, представники ОСОБА_1 – адвокати Подковський А.О. та Гаврищук В.В. у судове засідання апеляційного суду не з`явились, однак подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності.
Заслухавши міркування представника митниці, який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення, з наступних підстав.
 
Поважність причин пропуску скаржником ОСОБА_3 строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити. Так, згідно зі ст. 486 МК України завданням провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону. 
 
Відповідно до ч. 1 ст.483 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, згідно якого накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів, що були предметом порушення митних правил та їх конфіскації.
Такий висновок суду підтверджується протоколом про порушення митних правил №0620/20900/20 від 21 лютого 2020 року; копією контрольного талону для проходження по «червоному коридору», серія ТFС номер 276389; Invoice/Faktura VAT № FVE2001328 від 20.02.2020, експортна декларація MRN № 20PL341010E0040772 від 20.02.2020; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; фототаблицями; описом вилучених товарів; поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що «11.02.2020 я автомобілем марки DAF, р.н. НОМЕР_3 причіп р.н. НОМЕР_4 виїхав з України в Республіку Польща з метою завантаження вантажу – будівельних матеріалів. 20.02.2020 в Польщі автомобіль було завантажено гіпсокартоном, опломбовано, видано митні документи CMR та фактуру і я виїхав в напрямку кордону з Україною. По дорозі зупинив автомобіль, зняв пломбу і завантажив 20 брил сиру, вагою 731 кг, поставив пломбу на місце поїхав на кордон..». Згідно висновку Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №1383 від 12 березня 2020 року, вартість товару становить 222276,56 грн. та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.
І на підставі вказаних доказів, на думку апеляційного суду, суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та на законних підставах, у відповідності до санкції цієї статті наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 222276,56 (двісті двадцять дві тисячі двісті сімдесят) грн. 56 коп. з конфіскацією вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №0620/20900/20 від 21.02.2020 товару.
Доводи ж апеляційної скарги про неповноту дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі істотні для справи обставини з`ясовані всебічно та об`єктивно, встановленим обставинам дана належна юридична оцінка.
Крім цього, висновок за результатами проведення товарознавчої експертизи по справі про ПМП №0620/20900/20 судового експерта Чистякова О.О. №1383 від 12.03.2020 складений у відповідності до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 і такому суд надав вірну оцінку як допустимому доказу, оскільки взяв його до уваги. 
А тому, на переконання апеляційного суду, стягнення у виді штрафу у розмірі 222276,56 (двісті двадцять дві тисячі двісті сімдесят) грн. 56 коп. з конфіскацією вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №0620/20900/20 від 21.02.2020 року товару накладено на ОСОБА_1 з дотриманням вимог закону та у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 483 МК України.
Що стосується доводів апелянтів про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.
За таких обставин апеляційний суд приходить до переконання, що при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог закону, а покликання в апеляційних скаргах апелянтів на порушення вимог закону при розгляді справи судом першої інстанції, які могли вплинути на остаточне рішення по справі, свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи не знайшло. 
На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що суддею Галицького районного суду м. Львова в судовому засіданні вірно встановлені та правильно викладені в постанові фактичні обставини справи, а стягнення накладене в межах санкції ч.1 ст. 483 МК України, а тому відмовляє захисникам в задоволенні апеляційних скарг.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,- 

п о с т а н о в и в:

Поновити представнику ОСОБА_1 – адвокату Подковському А.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м.Львова від 14 травня 2020 року. 
Апеляційні скарги представників ОСОБА_1 – адвокатів Подковського А.О. та ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 14 травня 2020 року стосовно ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил за ч.1 ст. 483 МК України – залишити без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В.Белена