ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року	Львів	Справа № 460/3649/20 пров. № А/857/12606/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                  Сеника Р.П., Хобор Р.Б.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року у справі № 460/3649/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Дорошенко Н.О. в м. Рівне Рівненської області 20.08.2020 року), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач) та просила:
визнати протиправними дії відповідача щодо незарахування часу роботи позивача в органах місцевого самоврядування з 16.07.2001 по 16.10.2002 до стажу її роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби;
зобов`язати відповідача зарахувати час роботи позивача в органах місцевого самоврядування з 16.07.2001 по 16.10.2002 до стажу її роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, та здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з врахуванням даного періоду з 15 січня 2020 року;
визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування інших виплат в середніх розмірах за відповідною посадою за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, та щодо ненадання позивачу довідки про заробітну плату за грудень 2019 року за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) з врахуванням середніх розмірів надбавок, премій та інших виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» як особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не обіймає посади державної служби, згідно з формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 № 1-3;
зобов`язати відповідача надати позивачу довідку про заробітну плату за грудень 2019 року за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) з врахуванням середніх розмірів надбавок, премій та інших виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» як особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не обіймає посади державної служби, згідно з формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 № 1-3, та здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з врахуванням даної довідки з 15 січня 2020 року.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду  від 20 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Рівненського окружного адміністративного суду  від 20 серпня 2020 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що відсутні підстави для зарахування часу роботи в органах місцевого самоврядування з 16.07.2001 по 16.10.2002 до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, покликаючись на статтю 3 Закону України від 10.12.2015 № 889-VІІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VІІІ), якою визначено, що дія цього Закону не поширюється, зокрема, на посадових осіб місцевого самоврядування. Зазначає, що пенсійний орган діяв в межах норм чинного законодавства.
Позивач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Справа згідно положень пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС України) розглядалася апеляційним судом в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно з протоколом призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області. З 15.09.2019 їй призначено пенсію за віком на умовах Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-IV). Відповідно до заяви позивача від 15.01.2020, з 15.01.2020 позивача переведено на пенсію за віком на умовах Закону № 889-VІІІ.
Згідно із записами трудової книжки позивача НОМЕР_1 встановлено, що з 07.02.1996 по 16.10.2002 позивач працювала спеціалістом першої категорії, головним спеціалістом Острозького міського відділу соцзахисту населення (перейменовано в управління праці та соціального захисту населення Острозької міської ради); з 17.10.2002 по 30.03.2017 - в управлінні Пенсійного фонду України в Острозькому районі, з 31.03.2017 по 14.05.2019 - в Корецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області (далі – Корецьке ОУПФУ). 07.02.1996 позивач прийняла присягу державного службовця та присвоєно 11 ранг державного службовця. 16.07.2001 позивач склала присягу посадової особи місцевого  самоврядування.
З 15 вересня 2019 року позивачу було призначено пенсію за віком на умовах Закону № 1058-IV. З 15 січня 2020 року, згідно з поданою заявою, позивача було переведено на пенсію за віком на умовах Закону № 889-VІІІ. Позивач повідомила, що 12 березня 2020 року вона звернулася до ГУ ПФУ в Рівненській області з заявою, в якій просила зарахувати до стажу державної служби період роботи в управлінні праці та соціального захисту населення з 04.07.2001 по 16.12.2002, який не було зараховано до державної служби під час призначення даного виду пенсії. Також зазначила, що для обчислення її пенсії не було враховано середні розміри надбавок, премій та інших виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії, за грудень місяць 2019р. за відповідною (прирівняною) посадою (посадами), як це передбачено абзацом 6 п. 4 Порядку призначення пенсії деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (далі – Порядок 622), а тому просила провести перерахунок пенсії. У разі відмови провести перерахунок пенсії, просила надати довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, за грудень місяць 2019 року за відповідною (прирівняною) посадою (посадами), зразок якої затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 17 січня 2017 року № 1-3.
Відповідач листом від 14.04.2020 № 5107-4514/П-02/8-1700/20 повідомив про відсутність підстав для зарахування часу роботи в органах місцевого самоврядування з 16.07.2001 по 16.10.2002 до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, покликаючись до статті 3 Закону № 889-VІІІ, якою визначено, що дія цього Закону не поширюється, зокрема, на посадових осіб місцевого самоврядування. Окрім цього, вказав що відповідно до наказу Корецького ОУПФУ від 14.05.2019 № 44-ОС позивач звільнена 14.05.2019 з посади завідувача Острозького сектору обслуговування громадян Корецького ОУПФУ у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу». Зазначив, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» Корецьке ОУПФУ було реорганізовано шляхом приєднання до головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. Корецьке ОУПФУ ліквідовано 19.08.2019. Станом на грудень 2019 року у структурі головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відсутні посади державної служби районних управлінь фонду, зокрема, і посада завідувача сектором об`єднаного управління в районі. Тому відсутні підстави для надання позивачу довідки про заробітну плату за грудень 2019 року з врахуванням середніх розмірів надбавок, премій та інших виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» як особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не обіймає посади державної служби, згідно з формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 р. № 1-3.
Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступного.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом № 889-VIII.
Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 1 травня 2016 року втратив чинність Закон України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі – Закон № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно із частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Механізм обчислення стажу державної служби визначений Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 р. № 229 (далі - Порядок № 229), пунктом 3 якого визначено, що, документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка, копія послужного списку, військовий квиток та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо). За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж державної служби обчислюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 229 стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону № 889-VІІІ.
До стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 2 ст. 46 Закону № 889-VIII до стажу державної служби зараховуються, зокрема,  час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Відповідно до п. 6 Порядку № 229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ.
Згідно з п. 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
До прийняття Порядку № 229 посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби, визначався Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 р. № 283, згідно з пунктом 2 якого до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 у період з 04.07.2001 по 16.10.2002 працювала в управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Острозької міської ради, а 16.07.2001 нею було прийнято присягу посадової особи місцевого самоврядування.
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про те, що перебування позивача на посадах в органах місцевого самоврядування за період часу з 16.07.2001 по 16.10.2002 зараховується до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби відповідно до приписів пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 26 червня 2018 року у справі № 735/939/17, від 19 березня 2019 року у справі № 357/1457/17, від 22 жовтня 2019 року у справі № 348/2370/16-а, від 14 листопада 2019 року у справі № 348/2369/16-а, від 22 травня 2020 року у справі № 263/9612/16-а.
Відтак, дії відповідача щодо незарахування позивачу часу роботи в органах  місцевого самоврядування з 16.07.2001 по 16.10.2002 до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, є протиправними.
Щодо покликань відповідача на те, що відсутні підстави для надання позивачу довідки про заробітну плату за грудень 2019 року з врахуванням середніх розмірів надбавок, премій та інших виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» як особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не обіймає посади державної служби, згідно з формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 № 1-3, оскільки відповідно до наказу Корецького ОУПФУ від 14.05.2019 № 44-ОС, позивач звільнена 14.05.2019 з посади завідувача Острозького сектору обслуговування громадян Корецького ОУПФУ у зв`язку із реорганізацією шляхом приєднання, відповідно до п.1 ч. 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», Корецьке ОУПФУ ліквідовано 19.08.2019, а тому станом на грудень 2019 року у структурі головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відсутні посади державної служби районних управлінь фонду, зокрема, і посада завідувача сектором об`єднаного управління в районі, апеляційний суд зазначає наступне.
Вирішуючи судовий спір в решті позовних вимог, суд встановив, що відповідно до наказу Корецького ОУПФУ від 14.05.2019 № 44-ОС, ОСОБА_1 звільнена 14.05.2019 з посади завідувача Острозького сектору обслуговування громадян Корецького ОУПФУ у зв`язку з реорганізацією шляхом приєднання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».
Позиція відповідача, з якою не погодилась позивач, зумовлена неможливістю врахувати при обчисленні позивачу пенсії інші виплати в середніх розмірах за відповідною посадою за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, оскільки в ГУ ПФУ в Рівненській області відповідна посада відсутня, зокрема, і посада завідувача сектором об`єднаного управління в районі.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України», Корецьке ОУПФУ реорганізоване шляхом приєднання до ГУ ПФУ в Рівненській області.
Згідно з ч.1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.
До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення державної реєстрації юридичної особи Корецького ОУПФУ (код ЄДРПОУ 40375260) від 19.08.2019 №15971120007000548.
Таким чином, ГУ ПФУ в Рівненській області (код ЄДРПОУ 21084076) є правонаступником Корецького ОУПФУ.
Пунктом 1 Порядку № 622 встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пункту 2 Порядку № 622, згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу»:
мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;
займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому – п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Форма довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 622, у разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.
Згідно з пунктом 2 Порядку видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 № 750, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 р. за № 766/30634 (далі - Порядок № 750), визначено, що довідка про заробітну плату для призначення пенсії (далі - довідка для призначення пенсії) відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» видається особам, які мають право на призначення пенсії згідно з пунктом 3 Порядку № 622.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 622, право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VШ «Про державну службу» не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають: 
чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають - чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися по 31 грудня 1954 р.; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 р. по 31 грудня 1955 р.; 
жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Частиною другою статті 1 Закону № 889-VІІІ визначено, що державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 889-VІІІ, посада державної служби - визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 750, у разі відсутності або перейменування (відсутності) у державному органі посади, що була останньою, яку особа займала на державній службі, її посада визначається цим органом згідно з додатком 1 до цього Порядку або за відповідною групою оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу. Розмір заробітної плати для призначення пенсій таким особам визначається відповідно до підпунктів 1-5 пункту 4 цього Порядку. У разі відсутності або перейменування в державному органі посади державної служби, що була останньою, яку особа займала на державній службі після 01 травня 2016 року, її посада визначається цим органом згідно з додатком 1 до цього Порядку або за відповідною групою оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу. Довідка для призначення пенсії видається державним органом, в якому працювала особа, відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 622.
Згідно з матеріалами справи, позивач досягла віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; її страховий стаж становить 41 рік 0 місяців 8 днів; вона не працює; за призначенням пенсії на умовах Закону України «Про державну службу» звернулась з заявою від 15.01.2020. 
Таким чином, суд вважає наявними визначені чинним законодавством підстави для видачі їй відповідачем (як правонаступником припиненої юридичної особи, з якої була звільнена позивач 14.05.2019) довідки про заробітну плату за грудень 2019 року (місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії) з врахуванням середніх розмірів надбавок, премій та інших виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» як особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не обіймає посади державної служби, згідно з формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 № 1-3, а раніше призначена пенсія підлягає перерахунку з урахуванням такої довідки про заробітну плату з 15.01.2020.
Аналізуючи вищевикладене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання про те, що такі зводяться до переоцінки доказів, оскаржуваного судового рішення та незгоди з ними.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є правомірним та скасуванню не підлягає.
Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.
Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -  

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду  від 20 серпня 2020 року у справі № 460/3649/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Р. Б. Хобор